У Х В А Л А

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 638/1871/19

провадження № 61-8334ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» (далі - КП «ХВРЗ») та просив стягнути з Харківської міської ради на його користь: грошову суму в розмірі 1 339,80 грн; інфляційні втрати за період з квітня 2016 року до березня 2019 року - 554,54 грн; 3 % річних за період з 25 березня 2016 року до 24 квітня 2019 року - 124,00 грн та 768,40 грн судового збору.

Позов мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Харківської області від 17 червня 2015 року у справі № 922/2910/15 з КП «ХВРЗ» на користь приватної фірми «Знак» (далі - ПФ «Знак») стягнуто суму інфляційних втрат у розмірі 165 939,47 грн, 3 % річних - 2 646,33 грн та 3 371, 72 грн судового збору.

27 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ПФ «Знак» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор передав йому свої права щодо заборгованості КП «ХВРЗ» перед ПФ «Знак».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15 березня 2016 року у справі № 922/2910/15 замінено сторону у виконавчому провадженні № 49961437 щодо виконання рішення Господарського суду Харківської області від 17 червня 2015 року про стягнення з КП «ХВРЗ» на користь ПФ «Знак» грошових коштів.

Додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25 березня 2016 року у справі № 922/2910/15 стягнуто з КП «ХВРЗ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1 339,80 грн. 04 квітня 2016 року Господарським судом Харківської області видано наказ на примусове виконання додаткової постанови Харківського апеляційного господарського суду від 25 березня 2016 року у справі № 922/2910/15.

Постановою головного державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - КВДВС ГТУЮ у Харківській області) Іванової Л . І. від 25 квітня 2016 року на підставі вищевказаного наказу відкрито виконавче провадження № 50952911.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби у Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - МВДВС у Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) Бублій А. В. від 21 лютого 2018 року виконавчий документ повернуто ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що у КП «ХВРЗ» відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Постановою державного виконавця МВДВС у Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Вірченко А. О. від 16 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56914255 про стягнення з КП «ХВРЗ» на користь ОСОБА_1 1 339,80 грн судового збору. Однак, до теперішнього часу коштів з КП «ХВРЗ» на його користь під час виконання виконавчого провадження № 56914255 не стягнуто.

Рішенням Харківської міської ради від 26 лютого 2014 року № 1505/14 припинено діяльність КП «ХВРЗ» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» (далі - КП «Салтівське трамвайне депо»). Станом на 11 лютого 2019 року КП «ХВРЗ» знаходиться в процесі припинення. Строком, який визначений засновником юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог є 05 липня 2014 року. Отже, протягом п`яти років процедура припинення КП «ХВРЗ» не завершена, майно та грошові кошти відсутні.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновником КП «ХВРЗ» є Харківська міська рада, яка визначила розмір статутного капіталу комунального підприємства у розмірі 2 571 078,46 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року, з яким погодився суд апеляційної інстанції, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що територіальна громада в особі міської ради не відповідає за зобов`язаннями створеної нею юридичної особи. КП «ХВРЗ» було реорганізовано шляхом його приєднання до КП «Салтівське трамвайне депо», тому правові підстави для стягнення грошової суми з Харківської міської ради відсутні.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення коштів у розмірі 2 018,34 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обґрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко