Справа № 527/909/20
провадження № 2-о/527/27/20
УХВАЛА

25 червня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу № 527/909/20 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2020 року заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

У судове засідання заявники не з`явилися, подали суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановленнярежиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що заявниками до заяви не додано письмового договору між сторонами про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов життя дітей братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також нотаріально посвідченого договору між сторонами про розмір аліментів на утримання дітей у відповідності до вимог ст. 109 Сімейного кодексу України.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що заявниками не додано вищезазначеного нотаріально посвідченого договору, суд дійшов висновку, що їх заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 177 ЦПК України, згідно якого позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За викладених обставин, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу необхідно залишити без руху з наданням заявникам строку для усунення вказаних недоліків, а саме, подачі письмового договору між сторонами про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов життя дітей братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також нотаріально посвідченого договору між сторонами про розмір аліментів на утримання дітей.

Керуючись ст. ст. 175-177, ч.11 ст.187, ст.ст.260, 261, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей - залишити без руху.

Надати заявникам для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити заявникам, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя Т. В. Левицька