Провадження № 2/734/277/20 Справа № 734/158/20
03 червня 2020 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
при секретареві Науменко О.Л.,
із участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Седам-маркет» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
у с т а н о в и в:
із позовною заявою про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у суд звернувся ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Седам-маркет». Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12 квітня 2014 року працював на посаді охоронника маркету № 3 у ПП «Седам-маркет». 10 березня 2016 року уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. За наказом № 490-кз від 06 травня 2019 року директора ПП «Седам-маркет» звільнений із посади охоронника маркету № 3 у зв`язку із скороченням (відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України) з 17 липня 2019 року. Звільнення вважає незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси, визначені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про: поновлення на посаді охоронника маркету № 3 у Приватному підприємстві «Седам-маркет»; стягнення з Приватного підприємства «Седам-маркет» середнього заробітку за період із 17 липня 2019 року і до 12 березня 2020 року.
За ухвалою від 04 лютого 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі, позовна заява прийнята до розгляду та призначене підготовче судове засідання.
За ухвалою від 06 травня 2020 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена справа до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Представник відповідача ПП «Седам-маркет» належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні трудові правовідносини: позивач ОСОБА_1 із 12 квітня 2014 року працював на посаді охоронника маркету № 3 ПП «Седам-маркет»; за наказом № 490-кз від 06 травня 2019 року директора ПП «Седам-маркет» ОСОБА_2 працівник ОСОБА_1 звільнений із посади охоронника маркету № 3 за скороченням (п. 1 ст. 40 КЗпП України) з 17 липня 2019 року. 10 березня 2016 року ОСОБА_1 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію і проходить військову службу з 25 березня 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Згідно листа заступника начальника Управління Держпраці у Чернігівській області від 21 жовтня 2019 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , управлінням проведено інспекційне відвідування ПП «Седам-маркет», у ході якого встановлено, що звільнення ОСОБА_1 є порушенням ч.ч. 2 і 3 ст. 119 КЗпП України. За результатами інспекційного відвідування складений акт, який 22 жовтня 2019 року направлений до ПП «Седам-маркет».
Вислухавши позицію позивача ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Седам-маркет» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки (ст. 234 КЗпП України). Під поважними причинами пропуску строку, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України, необхідно розуміти такі причини, що об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду і підтверджуються належними доказами.
Позивач ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки виконував військовий обов`язок в особливий період, а також звернувся 20 вересня 2019 року із заявою до порушення його трудових прав до Управління Держпраці у Чернігівській області, яким проводилася перевірка можливого порушення законодавства про працю ПП «Седам-маркет». Тому строк звернення до суду позивачеві ОСОБА_1 із позовом для вирішення трудового спору підлягає поновленню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з ч. 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою та четвертою статті 119 КЗпП України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».
Із положень зазначених правових норм вбачається, що гарантії, передбачені частинами третьою, четвертою статті 119 КЗпП України, надаються не тільки особам, які були призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, але і тим, що були прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці чи настання особливого періоду. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13 лютого 2019 року в справі № 182/422/17-ц.
Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових правовідносинах із ПП «Седам-маркет» із 12 квітня 2014 року і працював на посаді охоронника маркету № 3. Із 25 березня 2016 року військовослужбовець ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та проходить військову службу за контрактом до цього часу. На підставі наказу № 490-кз від 06 травня 2019 року директора ПП «Седам-маркет» (ідентифікаційний код 35385429) ОСОБА_2 працівник ОСОБА_1 звільнений із роботи у зв`язку зі скороченням (на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України) із 17 липня 2019 року.
Звільнення позивача ОСОБА_1 із роботи у ПП «Седам-маркет» відбулося під час проходження ним військової служби у Збройних Силах України. Таке звільнення із роботи позивача ОСОБА_1 не є законним, на спірні правовідносини поширюються правові норми ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 3 і 4 ст. 119 КЗпП України.
Керуючись ст.ст. 36, 40, 94, 115-117, 119, 233-235 КЗпП України, ст.ст. 2 і 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Седам-маркет» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.
Визнати незаконним і скасувати наказ № 490-кз від 06 травня 2019 року директора Приватного підприємства «Седам-маркет» Кузьменка О.І. про звільнення ОСОБА_1 за скороченням (п. 1 ст. 40 КЗпП України) із 17 липня 2019 року.
Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника маркету № 3 Приватного підприємства «Седам-маркет» із 17 липня 2019 року.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі підлягає негайному виконанню.
Стягнути із Приватного підприємства «Седам-маркет» у дохід держави грошові кошти в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя