ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 200/7592/18

провадження № 61- 46233cв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу, - товариство з обмеженою відповідальністю «Вініл»,

заінтересовані особи - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р. Г., товариство з обмеженою відповідальністю «Оптилат»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вініл» на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року в складі колегії суддів Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У квітні 2018 року ТОВ «Вініл» звернулося в суд зі скаргою на постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сидоренка Р. Г. і просило визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів ТОВ «Вініл» від 18 квітня 2018 року № 48199893, зобов`язати державного виконавця зупинити виконавче провадження № 48199893 із виконання виконавчого листа № 2к-2/10, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 18 грудня 2014 року.

В обґрунтування вимог скарги ТОВ «Вініл» указувало, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року визнано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2007 року в справі АС № 314у/2006 та надано дозвіл на його виконання в частині зобов`язання ТОВ «Вініл» оплатити ТОВ «Оптилат» (Мейстару-1, м.Юрмала L.V.-2011, Латвія) 163 304,11 євро боргу.

На виконання вказаних судових рішень Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчий лист від 18 грудня 2014 року № 2к-2/10 про зобов`язання ТОВ «Вініл» оплатити ТОВ «Оптилат» вказану суму боргу.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року в справі № 200/3249/18 за скаргою ТОВ «Вініл» на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Міхіної О. І., заінтересована особа ТОВ «Оптилат» зупинено стягнення, в тому числі виконання банківськими установами примусового списання коштів з рахунків ТОВ «Вініл» на підставі виконавчого листа від 18 грудня 2014 року № 2к-2/10, до завершення розгляду вказаної скарги.

У рамках відкритого виконавчого провадження 18 квітня 2018 року державний виконавець у порушення вимог указаної ухвали наклав арешт на рахунки ТОВ «Вініл», у тому числі на рахунки, які призначені для виплати заробітної плати, грошових коштів, які отримані під звіт для здійснення відрядження працівників підприємства, як в межах України так і за її межами.

Особа, яка подала скаргу, також указує, що арешт майна боржника, в тому числі грошових коштів на його банківських рахунках, можливе виключно при виконанні рішення стягувального, а не зобов`язального характеру.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстнації

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2018 року скаргу задоволено:

- визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р. Г. про арешт коштів боржника від 18 квітня 2018 року ВП №48199893;

- зобов`язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р. Г. зупинити виконавче провадження №48199893 з виконання виконавчого листа №2к-2/10, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 18 грудня 2014 року.

Суд першої інстанції виходив із того, що, ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі від 28 лютого 2018 року про зупинення стягнення є обов`язковим до виконання судовим рішенням, яке державний виконавець не виконав, а накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, грошових коштів, які отримані під звіт для здійснення відрядження працівників підприємства, як в межах України так і за її межами, є неправомірним та призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року ухвалу першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційний суд виходив із того, що постанова про арешт коштів боржника прийнята державним виконавцем із дотриманням передбаченого законодавством порядку, оскільки ухвала суду про зупинення стягнення за даним виконавчим листом не набрала законної сили, а арешт накладений лише на ті рахунки, на які він може бути накладений відповідно до законодавства й такі дії не порушують конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2018 року ТОВ «Вініл» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року та клопотання про зупинення її дії до завершення розгляду даної касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови до завершення розгляду касаційної скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ТОВ «Вініл» просить скасувати постанову апеляційного суду як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права й порушенням норм процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Указує, що на момент накладення арешту на рахунки боржника була чинною ухвала суду про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа від 18 грудня 2014 року № 2к-2/10, а тому дії державного виконавця є незаконними.

Уважає, що державний виконавець не мав права накладати арешт на рахунки, які призначені для виплати заробітної плати, оскільки це порушує конституційні права працівників підприємства.

Відзив на касаційну скаргу

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ТОВ «Оптилат» на дану касаційну скаргу, в якій він просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Апеляційний суд установив, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року визнано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 червня 2007 року в справі АС № 314у/2006 та надано дозвіл на виконання цього рішення щодо зобов`язання ТОВ «Вініл» оплатити ТОВ «Оптилат» (Мейстару-1, м.Юрмала, L.V.-2011, Латвія) 163304,11 євро боргу.

На виконання вказаних судових рішень Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська видав виконавчий лист від 18 грудня 2014 року № 2к-2/10 про зобов`язання ТОВ «Вініл» оплатити ТОВ «Оптилат» вказану суму боргу.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Дніпропетровської області Міхіної О. І. від 21 липня 2015 року відкрито виконавчого провадження №48199893 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міхіної О. І. від 23 лютого 2018 року передано матеріали виконавчого провадження до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року в справі № 200/3249/18 за скаргою ТОВ «Вініл» на бездіяльність державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Міхіної О. І., заінтересована особа ТОВ «Оптилат» зупинено стягнення, в тому числі виконання банківськими установами примусового списання коштів з рахунків ТОВ «Вініл» на підставі виконавчого листа від 18 грудня 2014 року № 2к-2/10, до завершення розгляду вказаної скарги.

Указана ухвала не набрала законної сили.

Постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сидоренка Р. Г. від 18 квітня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, розміщені на рахунках ТОВ «Вініл», у межах суми стягнення, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 10 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Забороняється накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга статті 48 Закону).

Не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках (частина третя статті 52 Закону).

Установивши, що на момент прийняття оскаржуваної постанови ухвала суду про зупинення стягнення не набрала законної сили, а державний виконавець при накладені арешту на кошти боржника діяв із урахуванням вимог Закону щодо випадків, у яких арешт на кошти боржника накладено бути не може, та, відповідно, не порушив конституційних прав громадян, які працюють у ТОВ «Вініл», апеляційний суд зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення скарги в даній справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених апеляційним судом обставин і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вініл» залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук