Справа № 754/815/19
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва», Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., суддя Деснянського районного суду м. Києва Скрипка О.І., суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, свідомо нанесеної у тому числі Комунальним некомерційним підприємством Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, у тому числі не сплатою заробітної плати та не виконанням рішення суду щодо негайного поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр Деснянського району м. Києва», Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, свідомо нанесеної у тому числі Комунальним некомерційним підприємством Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва, у тому числі не сплатою заробітної плати та не виконанням рішення суду щодо негайного поновлення на роботі.

17.07.2019 року до суду надійшла заява про відвід судді Клочко І.В. по вищевказаній цивільній справі.

Ухвалою судді Деснянського районного суду Клочко І.В. було визнано заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Клочко І.В. необґрунтованою.

Крім того, вказаною вище ухвалою суддею Клочко І.В. заявлено самовідвід по зазначеній цивільній справі та передано матеріали цивільної справи на авторозподіл для визначення іншого судді в порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2019 року розгляд справи визначено головуючому судді Зотько Т.А.

Ухвалою судді від 19.07.2019 було прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою судді від 04.10.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

28.05.2020 року від позивачки ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшли заява від 27.05.2020 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., та виправлений варіант заяви від 27.05.2020 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., 28 заява про відвід судді Зотько Т.А. від розгляду вищевказаної справи які вмотивовано тим, що позивачкою встановлено 27.05.2020 свідоме фальшування суддею матеріалів справи та знищення сотен сторінок доказів, доручення до матеріалів справи пояснень саме на підставі сфальшованого примірника позовних вимог, свідоме приховування під час дослідження доказів посвідчених мокрими печатками ухвал та рішень, а також враховуючи отримання ще в якості секретаря с/з Зотько Т.А. чотири квартири від Деснянської РДА, в той час, як позивачці за 20 років роботи лікарем жодного житла надано не було, а тому позивачка категорично заперечує проти розгляду справи головуючим - суддею Зотько Т.А.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом положень ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу (п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Згідно ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачкою неодноразово подавались заяви про відвід судді, які визнанні судом не обґрунтованими та відмовлено у їх задоволенні (ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 26.05.2020, 27.05.2020, 29.05.2020), при тому, що подані позивачкою заяви за своїм змістом відтворюють інформацію викладену в попередніх заявах про відвід судді, а наведені підстави зводяться до незгоди позивачки з процесуальними рішеннями судді, що слугувало підставою для відмови у задоволені попередньо поданих заяв про відвід судді.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в діях позивачки ОСОБА_1 ознак зловживання процесуальними правами щодо подачі до суду заяви про відвід головуючого у справі судді з підстав, які вже вирішено судом, що є діями, спрямованими на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду цивільної справи, та може свідчити про навмисне перешкоджання проведення судового засідання та розгляду справи по суті.

Таким чином, за відсутності нових об`єктивних обставин, якими не можуть бути суб`єктивні тлумачення позивачем норм процесуального права задля отримання бажаного судового рішення, є діями, які суперечать завданню цивільного судочинства в частині своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав сторін спірних правовідносин, суд залишає заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді без розгляду у порядку ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 44, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Дії позивачки ОСОБА_1 щодо повторного звернення із заявами про відвід головуючому у справі - судді Зотько Т.А. з підстав, що вирішено судом, - визнати зловживанням процесуальними правами.

Заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т.А. датовані 27.05.2020, зареєстровані в канцелярії суду 28.05.2020 року №ЕП-4174, №ЕП-4175 та датовану 28.05.2020, зареєстровані в канцелярії суду 28.05.2020 року №ЕП-4173 - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: