провадження № 22-ц/824/287/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Нежури В.А.,
з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Секюріті» про визнання недійсним електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання майна з електронних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсними: електронних торгів арештованого майна, проведених Державним підприємством «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), оформлених протоколом № 211520, за лотом № 175941, які відбулися 11.11.2016-13.11.2016, відповідно до яких було продано майно, що належало на праві приватної власності позивачеві, а саме: нежитлові приміщення з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0; протоколу проведення електронних торгів № 211520 за лотом № 175941 від 13.11.2016; акту про проведені електронні торги, складеного на підставі вищевказаного протоколу; свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, виданого 25.11.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. Товариству з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» (далі - ТОВ «Схід Фінанс»). З урахуванням змісту заяви про зміну підстав позову вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані такими обставинами. 26.02.2014 Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення з позивача заборгованості в сумі 1 478 191,37 грн. за кредитним договором перед ПАТ «ВТБ Банк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є нежитлові приміщення з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . На виконання цього рішення було відкрите виконавче провадження № 44145533, в межах якого вчинювались виконавчі дії по примусовому виконанню рішення суду. З 11.11.2016 по 13.11.2016 ДП «Сетам» за заявкою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві були проведені електронні торги по лоту № 175941, переможцем яких визнано ТОВ «Схід Фінанс».

Позивач посилається на те, що її неправомірно позбавили права власності на нерухоме майно внаслідок допущених порушень при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого майна та у процесі виконавчого провадження, які полягали в наступному: на порушення статті 42 Закону України «Про іпотеку» майно було передано на реалізацію вже після погашення ТОВ «ТД «Чайка» заборгованості за позичальника; виконавцем порушено визначені статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3.7. Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень порядок обчислення та строки винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору; не проведено оцінку майна перед його передачею на торги, що є порушенням статей 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження»; порушено порядок підготовки та проведення торгів, закріплений у статті 43 Закону України «Про іпотеку», оскільки державним виконавцем позивача не було повідомлено про дату та час проведення електронних торгів та стартову ціну реалізації майна, жодних повідомлень про передачу предмета іпотеки на продаж позивач не отримувала; не було виконано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2016 про зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014; порушено порядок оформлення результатів торгів, встановлений статтями 45, 47 Закону України «Про іпотеку», оскільки позивачу не було надіслано копії протоколу та нотаріальної копії акту державного виконавця, а протокол торгів подано державному виконавцю не організатором торгів, а ТОВ «Схід Фінанс»; фактично в рамках виконавчого провадження було застосовано два Порядки реалізації арештованого майна, в тому числі нечинний на той час Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом МЮУ від 22.12.2015 № 2710/5; акт про реалізацію предмета іпотеки не відповідає вимогам статті 47 Закону України «Про іпотеку»; позивачу не надсилалась копія постанови про утворення зведеного виконавчого провадження та порушена процедура об`єднання виконавчих проваджень; до матеріалів виконавчого провадження долучена підроблена ухвала суду про заміну сторони стягувача з ПАТ «Банк Альянс» на ТОВ «Схід Фінанс»; наявність обтяжень на офісні приміщення станом на 01.02.2018 і факт того, що приміщення, які є предметом іпотеки, продовжують обліковуватись за позивачем, ставить під сумнів правомірність отримання ТОВ «Схід Фінанс» свідоцтва про придбання майна з електронних торгів.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При цьому зазначає, що електронні торги з продажу нерухомого майна ОСОБА_1 проведені з 11 по 13 листопада 2016 року в рамках ВП № 44145533 по лоту №175941 є недійсними, оскільки при їх проведенні та оформленні: ВПВР управління ГТУЮ в м. Києві та ДП «СЕТАМ» порушили норми чинного законодавства, що регулюють проведення таких торгів; не виконано рішення суду; з імітовано існування зведеного виконавчого провадження; використано підроблене судове рішення.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

10.03.2020 року до суду надійшов відзив Державного підприємства «Сетам» поданий представником Ганчук Г.В., у якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Як вбачається з матеріалів справи копію ухвали про відкриття провадження та надання строку для подачі відзиву ДП «Сетам» отримало 24.02.2020 року (т.5, а.с.176). Оскільки відзив подано поза строками визначеними судом, колегія суддів не приймає його до уваги.

12.03.2020 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Секюріті» поданий представником Мацак О.Ю., у якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Оскільки копію ухвали про відкриття провадження та надання строку для подачі відзиву ТОВ «Бізнес Секюріті» отримало 25.02.2020 року (т.5, а.с.174). Оскільки відзив подано поза строками визначеними судом, колегія суддів не приймає його до уваги.

26.03.2020 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» поданий представником Лєман Н.Г., у якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Оскільки копію ухвали про відкриття провадження та надання строку для подачі відзиву ТОВ «Схід Фінанс» отримало 27.02.2020 року (т.5, а.с.175). Оскільки відзив подано поза строками визначеними судом, колегія суддів не приймає його до уваги.

Представники позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс» - Лєман Н.Г.в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Секюріті» - Мацак О.Ю.,в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, 26.02.2014 року Апеляційний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 22-ц/796/2062/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі -ПАТ «ВТБ Банк») до майнового поручителя ОСОБА_1 за участі третьої особи ПП «Будспецпроект» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 2 а.с. 80-83).

Вказаним рішенням суд звернув стягнення на належні ОСОБА_1 нежитлові приміщення з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , визначивши способом звернення стягнення продаж майна на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки згідно пункту 2.2 Договору № 2 від 28.09.2012 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.03.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І.Є за реєстровим № 517, 518, в розмірі 4 757 333 грн.

Додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» стягнуті судові витрати в сумі 3 441 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2015 року у цивільній справі № 753/21777/14 з поручителя ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Альянс» стягнута заборгованість за кредитним договором № 028-04/ЮК від 04.11.2004 року, укладеним між ПАТ «Банк Альянс» та ТОВ «Консоль Плюс», в сумі 27 437 977,21 грн. та судові витрати в сумі 3 754 грн.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 26.08.2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2016 року апеляційна та касаційна скарги ОСОБА_1 відхилені, а рішення суду першої інстанції залишене без змін.

За вказаними рішеннями Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчі листи, а саме: № 753/8443/13, № 2/753/4773/13 від 11.07.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 215); № 753/21777/14 від 09.09.2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 2 а.с. 113-114), які були пред`явлені стягувачами до примусового виконання.

25.07.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44145533 з примусового виконання виконавчого листа № 753/8443/13, № 2/753/4773/13 від 11.07.2014 року (т. 1 а.с. 226-227).

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду, проте у зазначений строк рішення суду боржник не виконав.

04.11.2014 року державний виконавець склав акт опису й арешту майна, а саме: нежитлових приміщень з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 235-236).

01.02.2015 року та 20.02.2015 року стягувач ПАТ «ВТБ Банк» звертався до державного виконавця з клопотаннями про передачу описаного майна на реалізацію (т. 1 а.с. 245-246, 248-249).

07.07.2015 року в рамках даного виконавчого провадження було складено заявку на реалізацію арештованого майна за початковою ціною, визначеною рішенням суду (т. 2 а.с. 33), яка була направлена організатору торгів - Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Торги з реалізації належного позивачу предмета іпотеки зі стартовою ціною реалізації в сумі 4 757 333 грн. були призначені на 25.08.2015 року, про що організатор торгів письмово сповістив державного виконавця, стягувача та боржника (т. 2 а.с. 34).

25.08.2015 року торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2 а.с. 37).

21.09.2015 року державний виконавець склав акт про уцінку арештованого майна на 20%. Після уцінки вартість предмета іпотеки склала 3 805 866,40 грн. (т. 2 а.с. 38).

Вдруге торги з реалізації предмета іпотеки були призначені на 19.11.2015 року, про що організатор торгів письмово сповістив державного виконавця, стягувача та боржника (т. 2 а.с. 39).

18.11.2015 року в рамках даного виконавчого провадження ТОВ «ТД «Чайка» на погашення боргу ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк» перерахувало на депозитний рахунок державної виконавчої служби грошову суму в розмірі 1 478 891,62 грн. (т. 2 а.с. 82, 83, 84).

Цієї ж дати представник позивача звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби із заявою про закриття виконавчого провадження пославшись на те, що рішення суду виконане, і до того ж до Апеляційного суду м. Києва подана заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т. 2 а.с. 81).

19.11.2015 року торги знову не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (т. 2 а.с. 54).

19.11.2015 року державний виконавець звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про роз`яснення рішення суду від 26.02.2014 року в частині визначення суми заборгованості основного боржника ПП «Будспецпроект» та виніс постанову про зупинення виконавчого провадження до вирішення заяви судом (т. 2 а.с. 55-55а, 56).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.01.2016 року роз`яснено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року у справі № 22-ц/796/2062/2014 звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості боржника ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк», розмір якої станом на 13.05.2013 року становить 1 478 191,37 грн. (т. 2 а.с. 71-73).

09.02.2016 року представник позивача подав державному виконавцю заяву, якою повідомив про зміну місця проживання ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 63).

Постановою від 20.04.2016 року державний виконавець поновив виконавче провадження № 44145533 (т. 2 а.с. 88).

22.04.2016 року стягувач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до державного виконавця з клопотанням про звернення стягнення на предмет іпотеки вказуючи, зокрема, що перерахованих ТОВ «ТД «Чайка» коштів не вистачає для закриття виконавчого провадження, оскільки непогашеною залишається сума виконавчого збору в розмірі 147 811,09 грн. (т. 2 а.с. 90-91).

28.04.2016 року державний виконавець виніс постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 147 819,13 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 506,82 грн. (т. 2 а.с. 97, 99).

Згідно супровідних листів від 28.04.2016 року за № 26/8 копії постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій направлено боржнику для виконання (т. 2 а.с. 98, 100).

На підставі розпорядження державного виконавця від 28.04.2016 року № 44145533/8 з грошових коштів в розмірі 1 478 891,62 грн., які надійшли 18.11.2015 року на рахунок з обліку депозитних сум від ТОВ «ТД «Чайка», 1 343 986,18 грн. було перераховано ПАТ «ВТБ Банк», а кошти в розмірі 134 398,62 грн. та 506,82 грн. були зараховані на відповідні рахунки Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т. 2 а.с. 101, 102, 103).

Одночасно з виконавчим провадженням № 44145533 державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювалось примусове виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/21777/14 від 09.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Альянс» заборгованості за кредитним договором в сумі 27 437 977,21 грн. та судових витрат в сумі 3 754,97 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2015 року ВП № 48869869, т. 2 а.с. 112-112).

У листопаді 2015 року представник стягувача ПАТ «Банк Альянс» звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою, у якій просив об`єднати дане виконавче провадження та виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ВТБ Банк» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у зведене виконавче провадження (т. 4 а.с. 101).

24.05.2016 року директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виніс постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження виконавчих проваджень, боржником у яких є ОСОБА_1 , що перебувають на виконанні у Дніпровському і Дарницькому районних відділах державної виконавчої служби м. Києва та відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, утворення при відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчої групи для проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню та затвердження її складу (т. 2 а.с. 108-110).

Керівником виконавчої групи для проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню було призначено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є.

25.05.2016 року керівник виконавчої групи Нідченко Д.Є. направив до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві доручення про приєднання виконавчих проваджень, боржником за якими є ОСОБА_1 , до зведеного виконавчого провадження № 51240915, погодження з ним здійснення виконавчих дій та винесення процесуальних документів по зведеному виконавчому провадженню, надання йому копій виконавчих документів, інформації про хід виконавчих проваджень тощо (т. 2 а.с. 104-107).

30.05.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Р.О. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 44145533 до зведеного виконавчого провадження № 51240915 (т. 2 а.с. 115).

08.06.2016 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Схід Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором та за договорами забезпечення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.07.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.08.2016 року, у виконавчому провадженні з виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки замінено первісного стягувача ПАТ «ВТБ Банк» його правонаступником ТОВ «Схід Фінанс» (т. 2 а.с. 128-129, 130-132, т. 4 а.с. 84-87).

27.07.2016 року ПАТ «Банк Альянс» та ТОВ «Фінансова компанія-ФС» уклали договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 028-04/ЮК та прав вимоги за договорами забезпечення.

Цього ж числа ТОВ «Фінансова компанія-ФС» відступило право вимоги за кредитним договором та за договорами забезпечення ТОВ «Схід Фінанс».

Відповідно до умов договорів відступлення права вимоги розмір заборгованості, яка відступалась новим кредиторам, становив 16 056 597,62 грн.

20.10.2016 року ТОВ «Схід Фінанс» було подано до суду заяву про заміну сторони стягувача у вищевказаному виконавчому провадженні.

22.09.2016 року державний виконавець Подпорін Р.О. направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України лист, згідно з яким просив узгодити подальші виконавчі дії при примусовому виконанні рішення суду про звернення стягнення на належний ОСОБА_1 предмет іпотеки (т. 2 а.с. 136-137).

Листом від 27.09.2016 року керівник виконавчої групи Нідченко Д.Є. доручив державному виконавцю Подпоріну Р.О. провести уцінку предмета іпотеки на 50% від початкової вартості та здійснити дії, спрямовані на примусову реалізацію цього майна, а саме: повідомити ДП «Сетам» про поновлення виконавчого провадження та про результати уцінки майна боржника (т. 2 а.с. 138-139).

28.09.2016 року державний виконавець Подпорін Р.О. виніс постанову про заміну ПАТ «ВТБ Банк» його правонаступником ТОВ «Схід Фінанс» (т. 2 а.с. 148).

Згідно з актом від 28.09.2016 року № 26/8 після уцінки арештованого майна на 50% його вартість склала 2 378 666,50 грн. (т. 2 а.с. 150).

Відповідно до протоколу № 211520 електронні торги з реалізації лоту № 175941 почалися 11.11.2016 року та завершилися 13.11.2016 року, переможцем торгів стало ТОВ «Схід Фінанс» з найвищою ціновою пропозицією в розмірі 5 542 293,61 грн. (т. 2 а.с. 198-204).

21.11.2016 року керівник виконавчої групи Нідченко Д.Є. у виконавчому провадженні № 48869869 виніс постанову про заміну стягувача ПАТ «Банк Альянс» його правонаступником ТОВ «Схід Фінанс», яка обґрунтована тим, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року замінено сторону виконавчого провадження (т. 2 а.с. 210-210).

22.11.2016 року ТОВ «Схід Фінанс» сплатило ДП «Сетам» додаткову винагороду організатора в сумі 158 181,35 грн. (т. 2 а.с. 207).

23.11.2016 року представник ТОВ «Схід Фінанс» звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції із заявою про оформлення акту про реалізацію об`єкта нерухомості, надавши протокол про проведення електронних торгів (т. 2 а.с. 196-197).

23.11.2016 року державний виконавець Подпорін Р.О. склав акт про реалізацію предмета іпотеки переможцю електронних торгів ТОВ «Схід Фінанс», який був затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (т. 2 а.с. 223-224).

Відповідно до акту ТОВ «Схід Фінанс» є іпотекодержателем придбаного майна, а сума зобов`язання перед ним ОСОБА_1 за зведеним виконавчим провадженням, до складу якого входить виконавче провадження № 44145533, становить 27 441 732,18 грн., у зв`язку з чим кошти за придбаний лот покупцем не сплачувались.

Згідно супровідного листа від 24.11.2016 року № 26/8 копія акту про реалізацію предмета іпотеки направлена ОСОБА_1 та ТОВ «Схід Фінанс» (т. 1 а.с. 162).

Відповідно до пояснень позивача 25.11.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.Н. видав ТОВ «Схід Фінанс» свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, зареєстроване у реєстрі за № 1582.

На підставі договору купівлі-продажу від 28.11.2016 року ТОВ «Схід Фінанс» відчужило нежитлове приміщення (нежилі приміщення з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , на користь ТОВ «Бізнес Секюріті» (т. 1 а.с. 113).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулись такі порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 23.12.2015, які вплинули на результати торгів і порушили права та законні інтереси позивача. Доводи позивача про порушення, допущені державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, зокрема, щодо недотримання порядку обчислення виконавчого збору та строків винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, порушення процедури об`єднання виконавчих проваджень, ненадання копії постанови про утворення зведеного виконавчого провадження, суд відхилив, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб та строки оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Крім того, ухвалюючи своє рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини щодо підроблення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року, однак факт підробки не може бути підставою для визнання торгів недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції частково, виходячи з наступних підстав.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (статті 124, 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодекс), зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 року у справі 6-2677цс16.

За положеннями частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На момент початку процедури реалізації належного позивачу предмета іпотеки діяв Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204 (далі - Тимчасовий порядок).

Наказом про затвердження Тимчасового порядку Міністерство юстиції України уповноважило Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Згідно пункту 1 розділу V Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

Якщо до часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися (пункт 6 розділу V Тимчасового порядку).

За загальним правилом, встановленим пунктом 1 розділу ІІ Тимчасового порядку, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом положень Тимчасового порядку державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби, для проведення реалізації майна необхідні документи, зокрема, копію виконавчого документа, копію акта опису й арешту майна, копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном, копії документів, що підтверджують вартість майна, інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів.

Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється.

Інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

Електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години.

Пункт 5 розділу ІІІ Тимчасового порядку передбачає, що підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Організатор зобов`язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Тимчасовий порядок втратив чинність у зв`язку з затвердженням Міністерством юстиції України Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (наказ № 2710/5 від 22.12.2015), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за № 1620/28065.

05.10.2016, одночасно з надбанням чинності новою редакцією Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», набув чинності і новий Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431.

Водночас пункт 8 розділу XIII Закону № 1404-VIII (Прикінцеві та перехідні положення) визначає, що майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідач ДП «СЕТАМ» відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 та № 1885/5 від 02.10.2015 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Отже, колегія суддів переглядаючи дану справу дійшла висновку, що належним чином проаналізувавши зміст норми пункту 8 розділу XIII Закону № 1404-VIII та урахувавши, що наказ Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 не містить будь-яких вказівок і застережень щодо подальшого застосування Тимчасового порядку, наказ про затвердження якого визнано таким, що втратив чинність, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за обставин даної справи продовження реалізації належного позивачу предмету іпотеки повинно було відбуватися відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом № 2710/5 від 22.12.2015 року.

Пункт 1 розділу І цього Порядку дає визначення веб-сайту електронних торгів як електронного ресурсу, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюються реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги електронних торгів при розміщенні інформаційного повідомлення про електронні торги.

Система електронних торгів - інформаційна електронна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробки інформації про електронні торги.

Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Відповідно до пункту 3 Розділу III Порядку Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна.

Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

Взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з Організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності (пункт 3 розділу І Порядку).

Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби. Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки.

Пунктом 4 розділу III Порядку визначено, що Організатор проводить електронні торги, в тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу V Порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів.

Електронні торги у формі аукціону розпочинаються о 09.00 год. дня, визначеного в інформаційному повідомленні, та закінчуються на третій календарний день о 22.00 год.

Якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеного в абзаці першому цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції, але пізніше 22-ї години.

Особливості реалізації предмета іпотеки визначені пунктом 3 розділу VII Порядку, яким передбачено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом таЗаконом України«Про іпотеку».

Електронні торги з реалізації предмета іпотеки проводяться в двомісячний строк з дня одержання Організатором заявки державного виконавця на реалізацію арештованого майна.

Організатор зобов`язаний не пізніше ніж за 15 днів до дня початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні у двох місцевих (за місцезнаходженням предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов`язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов`язання.

За результатами проведення електронних торгів складається протокол, який підписується уповноваженим представником Організатора та покупцем предмета іпотеки. У протоколі, крім інформації, передбаченої пунктом 1 розділу VIII цього Порядку, зазначаються дата видачі/підписання протоколу та початкова ціна предмета іпотеки, встановлена відповідно до частини другої статті 43 Закону України«Про іпотеку».

Протокол електронних торгів роздруковується переможцем електронних торгів із особистого кабінету, підписується та передається особисто або через представника Організатору або надсилається засобами зв`язку на поштову адресу Організатора. Підписаний протокол повинен надійти до Організатора не пізніше семи робочих днів з дати отримання протоколу переможцем в особистому кабінеті.

Не пізніше наступного робочого дня після надходження від переможця електронних торгів підписаного протоколу його копія надсилається іпотекодавцю, всім іпотекодержателям та виконавцю.

У разі зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до вимог Закону України«Про виконавче провадження», внаслідок чого електронні торги у призначений строк не відбулися, Організатор проводить такі торги після продовження примусового виконання рішення. Про проведення електронних торгів після продовження примусового виконання рішення Організатор не пізніше ніж за десять робочих днів до дня їх проведення повідомляє всіх учасників, які зареєструвалися в установленому порядку.

Якщо належна до сплати сума від переможця електронних торгів не зарахована на рахунок одержувача у десятиденний строк з дня проведення електронних торгів, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, оголошується переможцем електронних торгів. За його відсутності або відмови електронні торги оголошуються такими, що не відбулися. Гарантійний внесок не повертається також учаснику торгів, який став переможцем торгів, але відмовився підписати протокол.

Організатор протягом трьох днів з дня підписання переможцем протоколу електронних торгів надсилає відповідний протокол виконавцю.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про іпотеку» та не пізніше наступного робочого дня надсилає його Організатору.

Протягом п`яти робочих днів з дня надходження від виконавця акта про реалізацію предмета іпотеки Організатор видає цей акт переможцю електронних торгів (покупцю), нотаріально засвідчені копії акта надсилає іпотекодержателю та іпотекодавцю.

Уцінка предмета іпотеки проводиться відповідно до вимог статті 49 Закону України«Про іпотеку».

Згідно з пунктом 8 розділу X Порядку акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна - документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже акт про проведені електронні торги стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.02.2017 у справі № 6-2677цс16, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, не є підставою для звільнення від доказування у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України саме позивача.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулись такі порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 23.12.2015, які вплинули на результати торгів і порушили права та законні інтереси позивача. Даний висновок суду першої інстанції узгоджується з правовим висновком висловленим Верховним Судом України у постанові від 22.02.2017 у справі № 6-2677цс16 року і вірно застосований у даній справі. Натомість доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів розцінює критично і до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються встановленими обставинами по справі та наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Крім того, позивач посилається як на одну з підстав своїх вимог на порушення положень частини 1 статті 42 Закону України «Про іпотеку» щодо права боржника до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов`язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, що є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Вказані доводи суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими з тих підстав, що перерахована ТОВ «ТД «Чайка» на депозитний рахунок державної виконавчої служби грошова сума в розмірі 1 478 891,62 грн. не покривала усі витрати та збитки, завдані іпотекодержателю, зокрема судові витрати, а також витрати виконавчого провадження - виконавчий збір в сумі 147 811,09 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 506,82 грн. Державний виконавець при здійсненні розподілу стягнутих сум у відповідності до вимог статті 43 Закону України «Про виконавче провадження» перерахував стягувачу лише 1 343 986,18 грн., що на 138 265,91 грн. менше присудженої судом суми. Отже. Апеляційним судом безспірно встановлено, що внесення ТОВ «ТД «Чайка» на депозитний рахунок державної виконавчої служби грошової суми в розмірі 1 478 891,62 грн. боржником не було виконано вимогу за зобов`язанням у повному обсязі, виконавче провадження не було закінчене і виконавчий лист залишився перебувати на примусовому виконанні щодо невиконаної частини зобов`язання.

Позивач знала про існування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, про що свідчить направлення її копії за зазначеною у заяві її представника адресою, та факт звернення її до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом (скаргою) про її скасування.

З матеріалів справи вбачається, що у відкритті провадження за даним позовом було відмовлено (т. 2 а.с. 151-170), і в подальшому рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору позивач не оскаржувала.

Згідно частини 2 статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Колегіею суддів встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року була встановлена початкова ціна продажу предмета іпотеки в розмірі 4 757 333 грн., а відтак державний виконавець правомірно передав предмет іпотеки на торги за визначеною судом ціною продажу, без проведення його оцінки. При цьому, правомірність уцінки майна позивачем не оспорюється.

Судом першої інстанції встановлено, що інформація про призначені на 11.11.- 13.11.2016 рору електронні торги з реалізації лоту № 175941, а саме: нежитлових приміщень з № 11 по № 15, № 15А, з № 16 по № 31 , з № 71 по № 83 , з № 85 по № 92 (частини групи приміщень № 1 А) загальною площею 640 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , зі стартовою ціною реалізації в сумі 2 378 666,50 грн. була розміщена на веб-сайті системи електронних торгів арештованим майном Сетам 12.10.2016 (т. 2 а.с. 182-183).

Зміст інформаційного повідомлення про електронні торги відповідає вимогам пункту 5 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що доказів направлення організатором торгів позивачу письмового повідомлення про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна суду не надано, проте позивачем також не доведено, що ненаправлення письмового повідомлення організатором торгів, вплинуло на результати торгів.

Крім того, зі змісту скарги позивача до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.11.2016 року, у якій вона просила зупинити призначені на 11.11.2016 торги (т. 2 а.с. 172-175), вбачається, що вона була повідомлена про призначені на вказану дату торги та про початкову ціну продажу майна ще 03.11.2016 року.

А отже, висновки суду першої інстанції про те, що дане порушення не вплинуло на результати торгів, а тому відповідно не може бути підставою для визнання торгів недійсними, на думку колегії суддів є правильними та обґрунтованими.

Що ж до доводів апелянта про те, що невиконання виконавцем та організатором торгів ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2016 року про зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року, що відповідно до пункту 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна є підставою для зупинення електронних торгів та в всою чергу підставою для задоволення позову, то вони також, колегією суддів розцінюються критично.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що копію цієї ухвали було подано державному виконавцю лише 17.11.2016 року, коли торги вже відбулися (т. 2 а.с. 185-187). В ухвалі від 11.11.2016 року суд допустив описку, зазначивши про зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2016 року без вказівки на номер справи та зміст судового рішення, в той час як торги відбувалися у зведеному виконавчому провадженні, у якому, зокрема, виконувалось рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2014 року у справі № 22-ц/796/2062/2014. Допущена в ухвалі суду касаційної інстанції описка була виправлена лише ухвалою від 24.11.2016 року, копія якої надійшла до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 13.12.2016 року (т. 2 а.с. 237, 238), тобто уже після завершення процедури оформлення результатів електронних торгів. А отже, законних підстав для зупинення проведення електронних торгів на час їх проведення у державного виконавця не було.

Що стосується доводів про недотримання порядку подання державному виконавцю протоколу проведення електронних торгів в частині суб`єкта його подання (не організатором торгів, а переможцем) та посилання в акті про реалізацію предмета іпотеки на Порядок реалізації арештованого майна від 29.09.2016 року при тому, що фактично торги відбувались відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 23.12.2015 року, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, а саме, сторона позивача не обґрунтувала і не довела вплив цих порушень на результат торгів та порушення ними суб`єктивних права позивача, оскільки такі докази в матеріалах справи відсутні.

Натомість, колегія суддів погоджується з висновками, що позивачем не обґрунтовано і не доведено вплив на результат торгів ненадіслання їй копії протоколу прилюдних торгів та нотаріально засвідченої копії акта про реалізацію предмета іпотеки, що передбачено статтями 45, 47 Закону України «Про іпотеку».

Доводи позивача про те, що на момент видачі оспорюваного свідоцтва про придбання майна з електронних торгів предмет іпотеки був під обтяженням, спростовується матеріалами виконавчого провадження, в яких наявна постанова державного виконавця Подпоріна Р.О. від 25.11.2016 року про звільнення майна з- під арешту, а тому також не заслуговують на увагу.

До того ж пунктом 3 Глави 12 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, чинній на час видачі оспорюваного свідоцтва) визначено, що свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, при цьому наявність обтяжень предмета іпотеки не визначена як підстава для відмови у його видачі.

Не є підставою для відмови у видачі свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів і відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (до того ж станом на 01.02.2018 року) відомостей про реєстрацію покупця нерухомого майна з прилюдних торгів як іпотекодержателя.

Інші доводи позивача про порушення, допущені державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, зокрема, щодо недотримання порядку обчислення виконавчого збору та строків винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, порушення процедури об`єднання виконавчих проваджень, ненадання копії постанови про утворення зведеного виконавчого провадження, суд правомірно відхилив, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб та строки оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб, що узгоджено з висновками зазначеними у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі № 910/10136/17, яку було вірно застосовано судом першої інстанції у даній справі.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, правомірно відхилив зазначені вище обставини, як підставу для задоволення позову, ухваливши в цій частині законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції, крім іншого, дійшов висновку, що доводи позивача про підроблення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 рокупро заміну сторони стягувача виконавчого провадження по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2015 року у цивільній справі № 753/21777/14 знайшли своє підтвердження в суді і фактично своїм рішенням встановив вказані обставини.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Доводи позивача в цій частині зводяться до фальшування документів, що утворює склад правопорушення, передбачений ст.358 КК України щодо підроблення документів та їх використання.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відсутність вироку суду, який би набрав законної сили по факту фальсифікації документів вказує на безпідставність та недоведеність таких доводів відповідача.

Отже, враховуючи, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до незаконності рішення суду першої інстанції в іншій частині, а під час розгляду справи апеляційним судом було встановлено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі апеляційної скарги, оскільки рішення суду в цій частині є безпідставним та незаконним, а тому підлягає зміні.

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції в дані частині є передчасними, тому вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини судового рішення висновок суду щодо доведеності факту підроблення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду слід змінити, виключивши з мотивувальної частини судового рішення висновок суду першої інстанції щодо доведеності факту підроблення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року. А в іншій частині рішення суду слід залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини судового рішення висновок суду щодо доведеності факту підроблення ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року. В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

В.А. Нежура