УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 509/3536/15-ц

провадження № 61-8383ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 10 453,51 грн у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2016 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» вартість необлікованої електроенергії у розмірі 10 453,51 грн.

Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року рішення апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2016 року залишено без змін та поновлено виконання цього рішення.

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2016 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заявник зазначив, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2016 року у даній справі, було фактично встановлено, що він не мешкав у самовільно підключеному ОСОБА_3 до електричних мереж житловому будинку. Крім того, на час розгляду справи, де працівники ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» виявили порушення, співвласниками будинку були також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Ці обставини встановлені рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2015 року у іншій справі, яке набрало законної сили 26 січня 2017 року, проте вони не були залучені до участі у справі в якості співвідповідачів та не були відомі відповідачу та суду на момент вирішення спору у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У травні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що викладені у ній обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, ці обставини (наявність інших, крім заявника, співвласників житлового будинку) існували й були відомі заявнику на час розгляду справи апеляційним судом.

Доводи касаційної скарги про неправильне встановлення апеляційним судом обставин у справі не вказують на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами попередніх інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 березня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель