1Справа № 335/5239/20 2-з/335/66/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря судового засідання Корягіної Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковлевої Тетяни Валентинівни про забезпечення позову, в якій заявник зазначив, що має намір пред`явити позов до суду про поділ спільного сумісного майна подружжя до ОСОБА_2 . Наразі заявнику стало відомо, що автомобіль Mersedes-Benz, 2016 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , який було придбано у період шлюбу та перебуває у користуванні ОСОБА_2 , остання має намір відчужити через процедуру, яка здійснюється у сервісних центрах МВС України. З наведених підстав, просив суд до подання позову вжити заходів його забезпечення шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зміст доданих до неї матеріалів, суд дійшов таких висновків.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів не можливо встановити зміст спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, які останній планує заявити в судовому порядку. Так, у заяві зазначено, що позивач має намір подати позов про поділ спільного сумісного майна подружжя. Натомість, не зазначено підстав даних позовних вимог, а також до заяви не додано жодної інформації, з якої можливо було б встановити наявність майна, яке підлягає поділу.

Також, до заяви не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 користується вказаним автомобілем та має намір відчужити вказаний транспортний засіб.

Отже, обставини, про які вказує заявник у заяві про забезпечення позову, можливо встановити після відкриття провадження у справі у разі звернення до суду із відповідним позовом, а також в процесі судового розгляду справи.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник не вказує підстав, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду буде неможливим.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та передчасною, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 24.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Крамаренко