Провадження № 2/638/756/20
18.05.2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря Рассоха В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Харківшляхбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення,
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у 2014 році між ВАТ «Харківшляхбуд» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір найму житлового приміщення у гуртожитку строком до 31 грудня 2014 року. Оскільки ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2015 року усунуто арбітражного керуючого Жарова П. В. від виконання обов`язків ліквідатора ВАТ «Харківшляхбуд» та призначено арбітражного керуючого Стєбєлєва А.М., договір найму житлового приміщення, укладеного між ВАТ «Харківшляхбуд» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , не було передано попереднім ліквідатором. Відповідачі відмовились від переукладання зазначеного договору. При цьому, відповідачі фактично займають приміщення гуртожитку та є споживачами житлово-комунальних послуг. Окрім того, було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають в гуртожитку, однак документів підтверджуючих наявність підстав для проживання відповідачів не виявлено.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлено, що постановою Господарського суду Харківської області від 04.07.2013 року по справі № Б-39/147-10 ВАТ «Харківшляхбуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.07.2015 року усунуто арбітражного керуючого Жарова П . В. від виконання обов`язків ліквідатора ВАТ «Харківшляхбуд» та ліквідатором ВАТ «Харківшляхбуд» призначено арбітражного керуючого Стєбєлєва А.М.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2015 року кімната кімната АДРЕСА_1 належить на праві власності ВАТ «Харківшляхбуд». (11-12,18)
Позивач зазначає, що відповідачі відмовились укладення договору найму вказаних вище житлових приміщень. При цьому, відповідачі фактично займають приміщення гуртожитку (кімнати АДРЕСА_1 ) та є споживачами житлово-комунальних послуг.
Отже, позивач вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживають в приміщенні гуртожитку за вищевказаною адресою, однак документів підтверджуючих наявність підстав для проживання відповідачі не мають.
Відповідно до довідки ВАТ «Харківшляхбуд» по гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30 жовтня 2019 року ОСОБА_2 не здійснено оплату за користування комунальними послугами на загальну суму 73 508,35 грн. (а.с.22)
Згідно з ч.1,2 ст.109 ЖК Української РСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.
Частиною 1 ст.116 ЖК Української РСР передбачено якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч.1,2 ст.132 ЖК Української РСР сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.
Таким чином, чинним законодавством передбачено підстави та порядок в якому здійснюється виселення осіб без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку. Позивачем в обґрунтування вимог позовної заяви підстав, передбачених зазначеними статтями чинного законодавства не зазначено.
При цьому, позивач вказує про відсутність підтверджуючих документів, що свідчать про наявність підстав для проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні. Між тим, судом встановлено, що відповідачі по справі мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто мають право користування зазначеним житловим приміщенням.(а.с.26, 26-а).
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів зі спірного житлового приміщення.
Відповідно до п.2 ч.1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач є виконавцем комунальних послуг та має право на отримання плати за їх надання суду не надано. Не надано суду доказів того, що позивачем сплачено комунальні послуги за відповідачів. Таким чином, позивачем не доведено правімірність стягнення з відповідача плати за комунальні послуги.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ВАТ «Харківшляхбуд».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Харківшляхбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя