Справа № 275/175/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що постійно проживала по АДРЕСА_1 .Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_3 , який відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) відносився до спадкоємців першої черги та, проживаючи з спадкодавцем, фактично заволодів спадковим майном.Відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 відсутні.Не оформивши належним чином своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який поживав в будинку АДРЕСА_1 , помер.Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дочка, позивачка у справі ОСОБА_1 , яка відповідно до вимог ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963 року) відноситься до спадкоємців першої черги та, проживаючи із спадкодавцем, фактично заволоділа спадковим майном після його смерті.Таким чином, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном спадщину прийняла ОСОБА_1 .За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були членами колгоспу «Червоне Полісся» с. Звіздаль Народицького району Житомирської області та кожен мав право на земельну частку (пай).Село Звіздаль Народицького району Житомирської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення внаслідок аварії на ЧАЕС.20 листопада 1990 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були переселені із с. Звіздаль Народицького району Житомирської області в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області і у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мали право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством.По місцю переселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своє право на отримання земельної частки (паю) не використали в зв`язку зі смертю.Таким чином, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складалася з права на земельну частку (пай) за рахунок земель запасу та резервного фонду, що розташовані за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Житомирської області.З метою реалізації свого спадкового права на отримання земельних ділянок після смерті спадкоємців позивач звернулася до Брусилівськоїселищної ради Брусилівського району Житомирської області з заявою про надання їй земельної частки (паю) після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На своє звернення ОСОБА_1 отримала відмову про виділити позивачу земельну частку (пай), як спадкоємцю після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і розпорядник земель Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області рекомендувала для вирішення питання звернутися до суду (лист від 03.02.2020 року № 19).Таким чином, позивач вважає, що іншим чином як в судовому порядку, реалізувати своє спадкове право після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не має можливості.

Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_2 та право на яку мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Привороття Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_3 .

В підготовче судове засідання представник позивача адвокат Штундюк О.А. не з`явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік (а.с. 12).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки (а.с. 11)

Згідно копії довідки архівного сектору Народицької РДА Житомирської області від 04.11.2019 року № 07-03/Р-136 в погосподарських книгах Звіздальської сільської ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986- 1990 роки значиться, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав в с. Звіздаль на момент аварії на ЧАЕС (26 квітня 1996 року) по 20 листопада 1990 року (а.с. 21).

Згідно копії довідки архівного сектору Народицької РДА Житомирської області від 04.11.2019 року № 07-03/Р-137 в погосподарських книгах Звіздальської сільської ради народних депутатів Народицького району Житомирської області за 1986- 1990 роки значиться, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала в с. Звіздаль на момент аварії на ЧАЕС (26 квітня 1996 року) по 20 листопада 1990 року (а.с. 22).

З довідки архіву Народицької селищної ради Житомирської області від 04.11.2019 року № 06-03/30 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 був членом колгоспу «Червоне Полісся» с. Звіздаль Народицького району Житомирської області і працював там у 1947-1949, 1951, 1953-1974, 1976 - 1978 роках (а.с.19).

З копією довідки архіву Народицької селищної ради Житомирської області від 04.11.2019 року № 06-03/31 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 була членом колгоспу «Червоне Полісся» с. Звіздаль Народицького району Житомирської області і працювала там у 1951-1970 роках (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_6 (а.с. 9).

Копіями довідок виконавчого комітету Брусилівської селищної ради № 803, 804, 805 від 11.11.2019 року підтверджується, що на час смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали по АДРЕСА_1 (а.с. 24-26).

Також з відповіді відділу у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області № Р-84/0-0.22-81/132-19 від 04.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельна частка (пай) на території Брусилівського району Житомирської області не надавалась (а.с. 13).

Постановою приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу Житомирської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 49).

Також з інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 29).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи наведені вимоги закону та досліджені судом докази, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як особи, що були евакуйовані з зони безумовного (обов`язкового) відселення та на момент евакуації були членами сільськогосподарського підприємства, мали право на земельну частку (пай) з земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області та вказане право входить до складу спадщини, що відкрилась після їх смерті.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України в редакції 2003р. застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, при постановлені рішення суд посилається на норми ЦК України в редакції 1963р.

У відповідності до ч. 1 ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з урахуванням всіх встановлених обставин справи в суду наявні законні підстави визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963р.), Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами та доповненнями), ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області 05.04.1997 р., ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованою та проживаючою по АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мала померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області 05.04.1997 р., ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованою та проживаючою по АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), апеляційної скарги.

СУДДЯ О.С. Данилюк