ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4584/20 Справа № 176/1664/18 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", третя особа: ОСББ "Козацька Слава" про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", третя особа: ОСББ "Козацька Слава" про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що є квартиронаймачем кв. АДРЕСА_1 .

З 2016 року балансоутримувачем його будинку є ОСББ «Козацька Слава 20-22».

30 вересня 2015 року за №2500 між ним та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» укладений Типовий договір постачання природного газу споживачам.

До січня 2017 року йому та іншим споживачам будинку АДРЕСА_1 , які не мають індивідуального лічильника газу, нарахування за спожитий природний газ здійснювались згідно норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року №203 за формулою 7.1 м3 х 6,879 грн. = 48 грн. 84 коп. на людину.

Згодом, з`ясувалося що відповідачем -1 було встановлено будинковий газовий лічильник на будинок №20 , в якому він мешкає, і нарахування плати за газ стало здійснюватись за показаннями будинкового лічильника, поділеними на зареєстрованих в будинку споживачів. Внаслідок цього плата за газ зросла у 6-7 разів.

Він разом із іншими співвласниками будинку АДРЕСА_1 не погоджували встановлення будинкового лічильника газу та нарахування плати за газ на підставі даних цього лічильника.

Він звертався до відповідача-1 із письмовою заявою про встановлення йому індивідуального лічильника газу та нарахування плати за спожитий газ, але відповіді не отримував.

Також, він відвідував Жовтоводське ВР ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» проте отримав відповідь , що має за свої кошти встановити індивідуальний лічильник газу, якщо його не влаштовує загальнобудинковий.

Окрім того, 16 травня 2018 року ОСББ «Козацька Слава 20-22» зверталось до ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявою про те, що співвласники будинків на зборах прийняли рішення про демонтаж будинкового лічильника газу та про ненадання згоди на здійснення обліку спожитого газу за будинковим лічильником газу.

Також було висунуто вимогу про встановлення у всіх квартирах ОСББ «КозаькоїСлави» індивідуальні лічильники газу. А до моменту встановлення квартирних лічильників газу плату за спожитий газ нараховувати згідно норм споживання.

Листом від 16 травня 2018 року відповідач-1 відповів відмовою на заяву ОСББ «Козацька Слава 20-22».

Вважає дії відповідача-1 із встановлення будинкового лічильника газу без відповідного схвалення співвласників будинку протиправними.

Також, вважає протиправними дії відповідача-2 із нарахування плати за спожитий газ споживачам, не забезпеченим індивідуальними (квартирними) лічильниками газу, за даним будинкового лічильника газу, а не за середніми нормами споживання.

Вважає, що оскільки укладання договорів та встановлення будинкового лічильника газу відбулося із порушенням встановленої законом процедури погодження цих дій із співвласниками будинку, він, як безпосередній споживач послуги з постачання газу, права якого на оплату саме за особисто спожитий газ квартирою, а не усім будинком, є порушеним, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд:

- визнати недійсним договір №11-м від 31.01.2018 року про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загально будинкового) ВОГ за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22»;

- визнати недійсним договір №65-ЗП від 31.01.2017 зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку та лічильників газу встановлених у квартирах споживачів в частині умов, що регламентують зняття показань будинкових (загально будинкових) вузлів обліку;

- зобов`язати ПАТ «Дніпропетровськаз» здійснити демонтаж загально будинкових лічильників газу за адресою АДРЕСА_1 .

- зобов`язати ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» здійснити йому перерахунок обсягів спожитого газу та нарахувань по оплаті за спожитий газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 за норами споживання згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року №203 з розрахунку 5.4 куб. метрів на одну особу відповідно до кількості зареєстрованих осіб починаючи з березня 2017 року і до дати коли в належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 буде встановлений індивідуальний (квартирний) лічильник газу (а.с.2-10, т.1).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.133-136, т.1).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с.142-153, т.1).

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року - без змін (а.с.190-198, т.1).

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ скасовано та направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.58-64, т.2).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка є комунальною власністю. Разом з ним у вказаній квартирі зареєстрована та проживає ОСОБА_2 .

Доказів укладення договору з надання послуг по газопостачання між ним та відповідачами ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до акта обстеження житла ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року комісією у складі депутата Жовтоводської міської ради ОСОБА_5 та члена ОСББ «Козацька Слава 20-22» ОСОБА_3 на предмет наявності приладів газоспоживання було встановлено, що в квартирі споживання природного газу здійснюється газовою варочною поверхнею. Духова шафа електрична. Підігрів води для побутових потреб здійснюється побутовим електричним водонагрівачем.

Постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року № 391 із змінами, внесеними постановою № 2344 від 22 грудня 2016 року, затверджено план розвитку на 2016-2025 роки газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Згідно пояснень позивача балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є ОСББ «Козацька Слава 20-22», але доказів цього суду не надано.

31 січня 2017 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22» було укладено договір № 11-М про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ у будинках АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.6 спірного договору встановлено, що у разі незгоди власника квартири (співвласника будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Актом № 1 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та управителем (балансоутримувачем) від 31 січня 2017 року визначені межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єктах, зазначених у додатку 1 до договору 11-М (а. с. 26).

31 січня 2017 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» та ОСББ «Козацька Слава 20-22» було укладено договір № 65-ЗП щодо зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів. Вказаним договором оператор ГРМ бере на себе зобов`язання, а управитель зобов`язується сприяти оператору ГРМ у знятті, фіксації показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку газу за адресою: АДРЕСА_1 . Показання лічильників газу, які встановлені у квартирах, знімає та фіксує оператор ГРМ, або споживач у встановленому законом порядку.

У зв`язку з укладанням спірних договорів позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськзаз» із заявами на встановлення індивідуального лічильника газу та із заявою про зняття загальнобудинкового лічильника газу, але відповідей на ці заяви матеріали справи не містять.

Натомість матеріали справи містять відповідь ПАТ «Дніпропетровськгаз» голові правління ОСББ «Козацька Слава 20-22» на колективне звернення від 16 травня 2018 року щодо встановлення індивідуальних лічильників газу за адресами АДРЕСА_1 , в якому повідомлено, що оскільки споживачі будинків вже забезпечені комерційним обліком за рахунок оператора ГРМ, підстави для встановлення за його рахунок, індивідуальних лічильників газу відсутні. Також вказаним листом роз`яснено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення може здійснюватися за рахунок коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів та інших джерел, заборонених законодавством.

Відмовляючи у задоволенні вимог в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності, оскільки права позивача не порушені.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється, зокрема, за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

Положенням частини першої статті 6 Закон № 3533-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи судами, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (з урахуванням подальших змін - до 01 січня 2021 року).

Пунктом 5.4 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент виникнення спору) визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

У разі наявності вузлу обліку газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620.

Відповідно до пункту 5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (в редакції чинній на момент виникнення спору), встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У той же час постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 та від 27 лютого 2019 року № 143 визначені норми споживання природного газу побутовими споживачами при відсутності лічильників газу.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» із заявами про встановлення індивідуального лічильника газу. При цьому загальнобудинковий лічильник газу було встановлено на підставі договору № 11-М від 31 січня 2017 року, який укладено між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» в особі Камянського відділення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» і ОСББ «Козацька Слава 20-22». Вказаний договір укладено без згоди позивача, який є споживачем послуг газопостачання.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року (справа № 214/2435/17).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції на зазначені положення закону достатньої уваги не звернув, не врахував обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку, залишив поза увагою, що невиконання цього обов`язку призводить до нарахування власникам (користувачам) квартир, необладнаних квартирними лічильниками, сум за споживання газу в обсязі, який фактично не використовувався споживачем, а встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачем не погоджувалось.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на вимогу споживача ПАТ «Дніпропетровськгаз» і ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у відповідності до вимог статті 6 Закону № 3533-VI не забезпечили встановлення індивідуального лічильнику газу, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із позивачем та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу безпосередньо порушують права позивача, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовувався споживачем, ставить споживачів газу у одному будинку у нерівне становище.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі 676/3059/17 (провадження № 61-37783св18).

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ є помилковим.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішенню суду в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення зазначених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів та оплати за спожитий газ - скасувати.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровсьгаз збут» здійснити ОСОБА_1 перерахунок обсягів спожитого газу та нарахувань по оплаті за спожитий газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 , починаючи з березня 2017 року і до дати коли в квартирі АДРЕСА_1 буде встановлений індивідуальний лічильник газу, виходячи із діючих, протягом вказаного періоду, норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: