ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4847/20 Справа № 215/2028/19 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання : Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року, ухваленого суддею Коноваленком М.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 02 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПрАТ «ПівнГЗК») про відшкодування моральної шкоди.

В мотивування заявлених вимог посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув його батько ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_3 , який на момент ДТП виконував свої трудові обов`язки та знаходився у трудових відносинах з ПрАТ «ПівнГЗК». Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.01.2019 ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України. Загибеллю батька позивачу завдано моральної шкоди, яка обумовлена моральними стражданнями з приводу його смерті, погіршенням життєвих умов, яку позивач оцінює у розмірі 500000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» судовий збір у розмірі 1000 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду та збільшення розміру стягнутої моральної шкоди до розміру заявленого в позові. В мотивування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що судом не врахована тяжкість та незворотність втрати, глибину страждання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено що згідно свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с. 8).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що встановлено зі свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2019 визнано винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинувачені за ст. 286 ч. 2 КК України, внаслідок порушення ПДР автобус «НЕФАЗ 5299-10-17» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзній частині дороги вул.Арсентьєва в Тернівському районі м.Кривого Рогу в районі нерегульованого перехрестя із об`їзною дорогою (у напрямку кільця Комсомолу) на зустрічній смузі руху допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11183-110-30 » реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 11183-110-30 » ОСОБА_2 помер від отриманих травм на місці ДТП (а.с. 10-12).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус «НЕФАЗ 5299-10-17 » реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ПАТ «ПівнГЗК» (а.с.13).

Водій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 під час дорожьно-транспортної пригоди, виконував посадові обов`язки водія керував автобусом «НЕФАЗ 5299-10-17 » реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14-15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про доведення факту спричинення моральної шкоди позивачу, як сину загиблого під час ДТП з вини водія, який перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ПівнГЗК» та обов`язку відповідача відшкодувати її.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, як син загиблого.

Проте, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з розміром морально шкоди, визначеним судом першої інстанції, який, на думку колегії суддів, визначено без урахування роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Здоров`я та життя людини є найвищою цінністю людства, тому винні дії відповідача, що стали причиною загибелі потерпілого є правовою підставою для відшкодування моральної шкоди. Визначений розмір компенсації моральної шкоди є дещо заниженим.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, який втратив батька, залишився без батьківської турботи та піклування, з урахуванням критерію розумності, виваженості, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 100000 грн. до 150000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 1,3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2020 року змінити в частині розміру моральної шкоди стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 збільшивши його зі 100000 грн. до 150000 грн.

Відповідно змінити рішення суду в частині стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судового збору збільшивши його з 1000 грн. до 1500 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: