ЄУН №678/440/20
Провадження №2-н-678-16/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 травня 2020 року суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про видачу судового наказу, у якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 18462,77 грн. основного боргу та 210, 20 грн. судових витрат за сплату судового збору.

Заява обґрунтована тим, що боржник є споживачем природнього газу за місцем свого проживання і використовує для побутових потреб газ, що надається ТОВ «Хмельницькгаз збут». Станом на квітень 2020 року у боржника наявна заборгованість за спожитий природній газ у сумі 18462,77 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши таку заяву, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу виходячи з наступних мотивів та положень закону.

Як зазначено у п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. В свою чергу, згідно п.3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Так, правовідносини, які склалися між сторонами, передбачають наявність укладеного договору, оскільки це передбачено у п. 3 Розділу І Правил постачання природнього газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила).

З оглянутих судом матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу не встановлено наявність договору, який би був укладений між сторонами та підписаний зокрема боржником.

Суд вважає, що відсутність такого договору зумовлює неможливість видачі судового наказу, оскільки у зобов`язальних правовідносинах саме наявність договору вказує на безспірність заборгованості.

Окрім того, суд вказує, що підставою для відмови у видачі судового наказу за даною заявою також є недоведеність заявником факту приєднання споживача до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до п.4. Розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Серед оглянутих судом матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу не встановлено наявність підписаної боржником заяви-приєднання, або сплаченої боржником квитанції за поставлений природний газ, із доданої роздруківки фінансового стану абонента теж не вбачається факт оплати за спожитий газ; а також не надано доказів надіслання боржнику заяви-приєднання із супровідним листом за встановленою формою, не підтверджено документально факт офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог Правил, а саме: на власному сайті постачальника та в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності (п.3. Розділу ІІІ Правил).

З урахуванням викладеного та у відповідності до положень п.1 ч.1 статті 165 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в цій справі, що не є перешкодою для повторного звернення заявника до суду з такою самою заявою після усунення її недоліків на підставі ч.1 ст. 166 ЦПК України.

Керуючись ст. 19, 160 - 163, 165 167, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» заборгованості за спожитий природній газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд протягом 15 днів з дня одержання копії цієї ухвали, а в разі продовження карантину у зв`язку з корона-вірусом, то з дня після скасування карантину.

Суддя: А.В. Лазаренко