Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 369/4085/16-ц

провадження № 61-28394св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області,

відповідачі: Петропавлівська-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , публічне акціонерне товариство «Київобленерго»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року у складі судді Усатова Д. Д. та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2018 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Мережко М. В., Волохова Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області) до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада), ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі - ПАТ «Київобленерго»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 (далі - ПНКСРНОКО ОСОБА_7 ), Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - УДРГТУЮ в Київській області), про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою області за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000045 встановлено ряд порушень вимог земельного законодавства під час припинення права постійного користування земельними ділянками державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі - ДП «НДВА «Пуща Водиця»).

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15 листопада 2002 № 434 ДП «НДВА «Пуща Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 421,4907 га та видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003662, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 15 листопада 2002 року за № 550.

Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою до ДП «НДВА «Пуща- Водиця» направлено лист від 14 серпня 2013 року № 1-12/895 щодо розгляду питання можливості передачі до земель запасу сільської ради земельних ділянок загальною площею 58,8597 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка та перебувають в постійному користуванні згаданого державного підприємства. Цим же листом сільська рада у зв`язку з значним ростом кількості населення та необхідністю будівництва дитячого садка, школи та спортивного комплексу клопотала перед ДП «НДВА «Пуща-Водиця» про можливість передачі до земель запасу іншої земельної ділянки площею 4,5413 га, яка також знаходиться на території вказаного села.

В свою чергу, після погодження листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 серпня 2013 року № 37-31-1-13/17108 ДП «НДВА «Пуща-Водиця» листом від 27 серпня 2013 року № 792 повідомило Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду про те, що агрокомбінат не заперечує проти припинення права постійного користування в порядку, встановленому законодавством, частиною земельної ділянки площею 63,401 га, яка знаходиться в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та перебуває в постійному користуванні державного підприємства на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003662 від 15 листопада 2012 року.

Рішенням від 17 жовтня 2013 року № 11 Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада припинила право постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 63,401 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка.

В подальшому, за рахунок вищевказаної земельної ділянки, згідно рішень Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відведено наступні земельні ділянки: рішенням № 77 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_2 » останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,500 га із кадастровим номером :01:031:5041; рішенням № 78 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_3 » останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішенням № 75 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_4 » останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5043; рішенням № 76 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_5 » останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,7500 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішенням № 74 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_6 » останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,7800 га із кадастровим номером :01:031:5045.

В подальшому, вищевказані громадяни відчужили отримані земельні ділянки на користь ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, посвідчених ПНКСРНО ОСОБА_8 .

Після того ОСОБА_1 на підставі нотаріальної заяви об`єднав придбані земельні ділянки в одну площею 4,21 га із кадастровим номером :01:031:5047, після чого останню розділив на п`ять нових земельних ділянок: площею 2,3119 га із кадастровим номером :01:031:5051, площею 1,2467 га із кадастровим номером :01:031:5048, площею 0,381 га із кадастровим номером :01:031:5049, площею 0,1566 га із кадастровим номером :01:031:5050, площею 0,1138 га із кадастровим номером :01:031:5052.

Крім того, ОСОБА_1 змінив цільове призначення вищевказаних новоутворених земельних ділянок на підставі наступних рішень: рішення № 46 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 1,2467 га із кадастровим номером :01:031:5048 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 45 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,3810 га із кадастровим номером :01:031:5049 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; № 44 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1566 га із кадастровим номером :01:031:5050 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; № 43 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 2,3119 га із кадастровим номером :01:031:5051 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; № 42 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах села Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1138 га із кадастровим номером :01:031:5052 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

У подальшому ОСОБА_1 на підставі нотаріальної заяви поділив земельну ділянку із кадастровим номером :01:031:5051 на три нових земельні ділянки: площею 2,2901 га із кадастровим номером :01:031:5063, площею 0,0139 га із кадастровим номером 12485901:01:031:5064, площею 0,0079 га із кадастровим номером 12485901:01:031:5065.

Аналогічно ОСОБА_1 поділив земельну ділянку із кадастровим номером :01:031:5052 на дві нові земельні ділянки: площею 0,1078 із кадастровим номером :01:031:5061 та площею 0,006 га із кадастровим номером :01:031:5062.

Прокурор вказував, що внаслідок вивчення законності припинення права постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» земельною ділянкою площею 63,401 га на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради установлено, що рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 прийнято з перевищенням компетенції та з порушенням вимог Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Враховуючи вищевикладене просив суд визнати недійсними наступні рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради: рішення № 77 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_2 », яким останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,500 га із кадастровим номером :01:031:5041; рішення № 78 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_3 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішення № 75 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_4 », яким останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5043; рішення № 76 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянськогогосподарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_5 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,7500 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішення № 74 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_6 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,7800 га із кадастровим номером :01:031:5045; рішення № 46 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 1,2467 га із кадастровим номером :01:031:5048 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 45 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,3810 га із кадастровим номером :01:031:5049 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 44 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1566 га із кадастровим номером :01:031:5050 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 43 від 19 вересня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 2,3119 га із кадастровим номером :01:031:5051 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; рішення № 42 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1138 га із кадастровим номером :01:031:5052 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

Визнати недійсними наступні рішення приватного нотаріуса ОСОБА_7 та державних реєстраторів УДРГТУЮ в Київській області: рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській областіпро державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20964176 від 27 квітня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5063; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській областіпро державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20964073 від 27 квітня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5061; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573089 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5050; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573473 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5049; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573883 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5048.

Витребувати на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру в Київській області із незаконного володіння ОСОБА_1 наступні земельні ділянки: площею 2,2901 га з кадастровим номером :01:031:5063; площею 0,1078 га з кадастровим номером :01:031:5061; площею 0,1566 га з кадастровим номером :01:031:5050; площею 0,3810 га з кадастровим номером :01:031:5049; площею 1,2467 га з кадастровим номером :01:031:5048; що розташовані в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області та загальна грошова вартість яких 45 503 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2018 року, у задоволенні позову заступника прокурора Київської області відмовлено.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада при прийнятті оспорюваних рішень діяла у межах наданих їй повноважень, оскільки ДП «НДВА «Пуща-Водиця» скористалося своїм правом добровільно відмовитися від користування вищевказаними земельними ділянками, погодивши відмову з Міністерством аграрної політики та продовольства України, звернувшись з заявою до Петропалівсько-Борщагівської сільської ради, як до власника земельної ділянки, відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України на момент звернення, а відповідач на підставі заяви прийняв рішення про припинення права користування земельними ділянками, про що повідомила орган державної реєстрації, що відповідно підтверджується рішення за № 11 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду надійшла касаційна скарга першого заступника прокурора Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року № 1104/0/226-20 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що вирішуючи питання щодо правомочності прийняття Петропавлівсько-Борщагівської сільською радою рішення від 17 жовтня 2013 року № 11 про припинення права постійного користування державним підприємством спірними землями, не врахували положення пунктів 4, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 36, за змістом яких земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук відносяться до земель державної власності. Відповідно до положень частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин з 01 січня 2013 року був Держкомзем України та його територіальні органи, який постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 реорганізовано шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, а постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 затверджено положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Крім того, відповідно до пункту 4.32 Положення про Головне управління Держземагенства області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 січня 2013 року № 40, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Таким чином, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада в будь-якому випадку не мала законного права припиняти право постійного користування на землі, які перебували у користуванні державного підприємства.

Також вказує, що судами не було враховано, що на реалізацію наданих Конституцією та законами України повноважень Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження «Деякі питання збереження об'єктів державної власності» від 11 лютого 2010 року № 318-р, пунктом 4 якого заборонив Державному комітету України із земельних ресурсів разом із заінтересованими центральними органами виконавчої влади та іншими суб'єктами управління об'єктами державної власності, у тому числі національними та галузевими академіями наук, погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам, установам та організаціям.

Крім того, вказує, що суди посилались на пункт 12 Перехідних положень ЗК України, який на час прийняття сільською радою оскаржуваних рішень виключено із зазначеного законодавчого акта у зв'язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-6.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Прокуратурою області за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000045 встановлено ряд порушень вимог земельного законодавства під час припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «НДВА «Пуща Водиця».

Згідно розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15 листопада 2002 року № 434 ДП «НДВА «Пуща Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 421,4907 га та видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003662, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 15 листопада 2002 року за № 550.

Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою до ДП «НДВА «Пуща-водиця» направлено лист від 14 серпня 2013 року № 1-12/895 щодо розгляду питання можливості передачі до земель запасу сільської ради земельних ділянок загальною площею 58,8597 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка та перебувають в постійному користуванні згаданого державного підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, цим же листом сільська рада у зв`язку з значним ростом кількості населення та необхідністю будівництва дитячого садка, школи та спортивного комплексу клопотала перед ДП «НДВА «Пуща-Водиця» про можливість передачі до земель запасу іншої земельної ділянки площею 4,5413 га, яка також знаходиться на території вказаного села.

В подальшому після погодження листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 серпня 2013 року № 37-31-1-13/17108 ДП «НДВА Пуща-Водиця» листом від 27 серпня 2013 року № 792 повідомило Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду про те, що агрокомбінат не заперечує проти припинення права постійного користування в порядку, встановленому законодавством, частиною земельної ділянки площею 63,401 га, яка знаходиться в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та перебуває в постійному користуванні державного підприємства на підставі державного акту про право постійного користування землею серія ІІ-КВ№ 003662 від 15 листопада 2012 року.

В подальшому за рахунок вищевказаної земельної ділянки, згідно рішень Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відведено наступні земельні ділянки: рішення № 77 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_2 », яким останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,500 га із кадастровим номером :01:031:5041; рішення № 78 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_3 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішення № 75 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_4 », яким останній передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,5900 га із кадастровим номером :01:031:5043; рішення № 76 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_5 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,7500 га із кадастровим номером :01:031:5042; рішення № 74 від 25 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради ОСОБА_6 », яким останньому передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,7800 га із кадастровим номером :01:031:5045.

Згодом вищевказані громадяни відчужили отримані земельні ділянки на користь ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, посвідчених ПНКСРНО ОСОБА_8 .

Після того ОСОБА_1 на підставі нотаріальної заяви об`єднав придбані земельні ділянки в одну площею 4,21 га із кадастровим номером :01:031:5047, після чого останню розділив на п`ять нових земельних ділянок: площею 2,3119 га із кадастровим номером :01:031:5051, площею 1,2467 га із кадастровим номером :01:031:5048, площею 0,381 га із кадастровим номером :01:031:5049, площею 0,1566 га із кадастровим номером :01:031:5050, площею 0,1138 га із кадастровим номером :01:031:5052.

Крім того, ОСОБА_1 змінив цільове призначення вищевказаних новоутворених земельних ділянок на підставі наступних рішень: рішення № 46 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 1,2467 га із кадастровим номером :01:031:5048 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 45 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,3810 га із кадастровим номером :01:031:5049 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 44 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1566 га із кадастровим номером :01:031:5050 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку; рішення № 43 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 2,3119 га із кадастровим номером :01:031:5051 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; рішення № 42 від 19 березня 2015 року «Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_1 в межах с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради», згідно з яким цільове призначення земельної ділянки площею 0,1138 га із кадастровим номером :01:031:5052 змінюється з ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти.

У подальшому ОСОБА_1 на підставі нотаріальної заяви поділив земельну ділянку із кадастровим номером :01:031:5051 на три нових земельні ділянки: площею 2,2901 га із кадастровим номером :01:031:5063, площею 0,0139 га із кадастровим номером 12485901:01:031:5064, площею 0,0079 га із кадастровим номером 12485901:01:031:5065.

Аналогічно ОСОБА_1 поділив земельну ділянку із кадастровим номером :01:031:5052 на дві нові земельні ділянки: площею 0,1078 із кадастровим номером :01:031:5061 та площею 0,006 га із кадастровим номером :01:031:5062.

Право власності на всі вищеперераховані земельні ділянки зареєстровано в державному реєстрі на підставі рішень приватного нотаріуса ОСОБА_7 та державних реєстраторів УДРГТУЮ в Київській області: рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській областіпро державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20964176 від 27 квітня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5063; рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління УДРГТУЮ в Київській областіпро державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20964073 від 27 квітня 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5061; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573089 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5050; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573473 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5049; рішення державного реєстратора УДРГТУЮ в Київській області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19573883 від 24 лютого 2015 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:031:5048.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги першого заступника прокурора Київської області здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга першого заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Статтею 13 ЗК України передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель.

Відповідно до пункту «в» статті 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Статтею 84 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною першою статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною восьмою статті 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності до статутного капіталу державного земельного банку, який стовідсотково належить державі та не підлягає приватизації.

Частиною першою статті 116 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 ЗК України, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Правове регулювання вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, закріплене у статті 149 ЗК України.

Згідно із частинами першою, третьою цієї статті земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що припинення права на спірну земельну ділянку прийняте відповідно до вимог закону і розпорядився нею орган місцевого самоврядування у встановленому порядку, оскільки такі земельні ділянки можуть бути вилучені лише за рішенням Кабінету Міністрів України, а не рішенням сільської ради, що відповідає вимогам статей 84, 142, 149 ЗК України. Право розпорядження спірними земельними ділянками належало Кабінету Міністрів України, проте жодних дій щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками Кабінетом Міністрів України не вчинялось.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову неправильно застосував норми матеріального права, зокрема частину четверту статті 142 ЗК України, та вказав на те, що для припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача достатньо погодження такої відмови ДП «НДВА «Пуща-Водиця» із профільним міністерством, тобто у цьому випадку з Міністерством аграрної політики та продовольства України, проте таке погодження немає жодного правового значення для встановленого законом порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою, оскільки рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою має бути прийняте Кабінетом Міністрів України як розпорядником землями державної власності, а не Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про недотримання Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою процедури припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою.

Отже, рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця» у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради» не відповідає вимогам закону, оскільки орган місцевого самоврядування поза межами своєї компетенції розпорядився землями державної власності.

Недотримання сільською радою вимог закону, що регулює порядок припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача, тобто відсутність прийнятого Кабінетом Міністрів України рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, вилучення цієї земельної ділянки Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області свідчить, що рішення про припинення права постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» зазначеною земельною ділянкою та прийняття її до земель запасу сільської ради не відповідає вимогам ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і прийняте органом місцевого самоврядування за межами власних повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, оскільки за змістом статті 12 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності і вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, однак не земель державної власності. Тобто припинення права постійного землекористування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» повинно здійснюватися власником земельної ділянки - державним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування.

Водночас, позов першого заступника прокурора Київської області не може бути задоволений, оскільки земельна ділянка, яка вилучена згідно з рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11 із постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця», була розподілена між фізичними особами, які законним шляхом добросовісно набули у власність земельні ділянки, користувалися ними та розпорядились у подальшому в передбачений законом спосіб, і наслідком визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яке стало підставою для набуття фізичними особами у власність земельних ділянок, буде втручання у мирне володіння цим майном.

Оцінюючи у цій справі наявність підстав для втручання у право на мирне володіння майном, Верховний Суд виходить з наступного.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а отже, і «майном».

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном, може бути виправдано за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано також рішення ЄСПЛ від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Разом із тим у пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

З огляду на викладене принцип «належного урядування» не встановлює абсолютної заборони на витребування із приватної власності майна, у тому числі й земельних ділянок, на користь держави, якщо майно вибуло із власності держави у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які слід з'ясовувати та враховувати при вирішенні цього питання для того, щоб оцінити правомірність і допустимість втручання держави у право на мирне володіння майном. Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення «справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується суб'єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з'ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

Враховуючи усі наведені вище принципи, Верховний Суд вважає, що витребування на користь держави із володіння ОСОБА_1 земельних ділянок буде непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки прокурором не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу інтересів, а саме: позитивні наслідки вилучення земельних ділянок для захисту інтересів держави є більш важливими, ніж дотримання права громадян які законним шляхом добросовісно набули своє майно, покладаючись на легітимність добросовісних дій органу місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що ДП «НДВА «Пуща-Водиця» добровільно відмовилося від користування земельними ділянками, погодивши таку відмову з Міністерством аграрної політики та продовольства України, яке відповідно до вимог закону та положень статуту ДП «НДВА «Пуща-Водиця» мало право погодити відмову від права постійного користування земельною ділянкою, оскільки вказане профільне міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, проте не мало права ухвалити рішення про припинення права постійного користування землями державної власності, при цьому міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування державної політики у сферах використання і охорони земель сільськогосподарського призначення; не давало підстав для сумнівів у поінформованих та законослухняних громадян щодо легітимності рішення органу місцевого самоврядування щодо припинення права користування земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які першими отримали земельні ділянки на підставі рішень Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 25 вересня 2014 року у власність для ведення особистого селянського господарства та згодом їх відчужили, мали усі підстави вважати, що такі рішення є дійсними, та розраховувати на певний стан речей, тобто правомірно очікували, що сільська рада, передаючи їм цю земельну ділянку, має право нею розпоряджатися, а вони після отримання цієї земельної ділянки матимуть змогу мирно володіти своїм майном, позаяк особа, яка отримує земельну ділянку (чи будь-яке інше майно) від держави, не зобов'язана проявляти розумну обачність та здійснювати перевірку повноважень органів держави, зокрема, місцевого самоврядування, щодо розпорядження землею, яка знаходиться на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради. При цьому Верховний Суд зауважує, що надані сільською радою спірні земельні ділянки не належали до лісового фонду, не знаходилися на прибережних смугах водойм, у заповідних зонах чи на полігоні, де особа повинна була б розуміти, що така земельна ділянка не може бути переданою у власність.

Зазначені обставини вказують на те, що громадяни не могли проявити розумну обачність та не могли знати про те, що земельна ділянка вибула з користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» з порушенням вимог закону, а Петропавлівсько- Борщагівська сільська рада своїм рішенням не мала права припинити право користування вказаною земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

За викладених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що намагання виправити допущену в минулому органом місцевого самоврядування «помилку» не повинно непропорційним чином втручатися у нове право та перекладати на третіх осіб усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову сausa formalis (із формальних підстав) покладатиме надмірний індивідуальний тягар на вказаних осіб, а отже, порушить справедливий балансу інтересів сторін.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, хоча Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою і порушені вимоги ЗК України щодо порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «НДВА Пуща-Водиця», яке добровільно відмовилось від такого права, але з урахуванням того, що громадяни отримали земельні ділянки та правомірно сподівалися на мирне володіння своїм майном, оцінюючи співвідношення порушених інтересів держави, за захистом яких звернувся прокурор, та наслідки втручання у право на мирне володіння майном не одного громадянина, Верховний Суд дійшов висновку, що з метою дотримання справедливого балансу інтересів сторін у цій справі відсутня легітимна мета втручання у право власності на землю.

Зазначений висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 369/4858/16-ц (провадження № 61-28134св18), від 22 травня 2019 року № 369/2803/16-ц (провадження № 61-20390св18).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вказаного Верховний Суд дійшов висновку про зміну оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає, оскільки судом касаційної інстанції змінено лише мотиви відмови у позові.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2018 року змінити у мотивувальній частині, виклавши судові рішення у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович