ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1976/20
Провадження № 2/362/1660/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Калинівська селищна рада Васильківського району Київської області, про встановлення факту та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з 01 січня 2014 року по день її смерті; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом, право власності на 1/8 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом, право власності на ј частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033, що розташована в АДРЕСА_1 , що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_5 , після його смерті відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Носенко Г.А., зареєстрованого в реєстрі за №143, ѕ частини спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 успадкувала позивачка.

Дружина померлого ОСОБА_4 в силу ст. 1268 ЦК України успадкувала ј частину спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина, що складається з 1/8 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та ј частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033.

Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася ОСОБА_1 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 червня 2018 року за №62/02-31 приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Носенко Г.А. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та ј частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033 та на ј частину грошових вкладів, що знаходяться на рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 через відсутність доказів родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення (а.с.90).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви у яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги позову визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.91-94).

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкових справ № 46/2017, №3/2018, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі-ЦПК), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2017 року (а.с. 25).

Відповідно до свідоцтва про народження від 26 вересня 2017 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 (а.с.106).

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з Ѕ частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033.

У встановленому порядку та строки ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини на підставі якої була заведена спадкова справа № 46/2017 (а.с.96-139).

Із заявою про прийняття спадщини також звернулися ОСОБА_2 , якій відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.112), та ОСОБА_6 , яка також відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.115).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Носенко Г.А., зареєстрованого в реєстрі за №143, вбачається, що ѕ частини спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 успадкувала ОСОБА_1 (а.с. 130).

Дружина померлого ОСОБА_4 в силу ст. 1268 ЦК України успадкувала ј частину земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033 та 1/8 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним, проте свідоцтво про право на спадщину не отримала у зв`язку зі смертю, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.32, 52, 130, 132).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Як вбачається з довідки Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області від 01 грудня 2017 року за вих. №1047/02-22, ОСОБА_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.2009 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.100).

Згідно довідки Калинівської селищної ради від 12 грудня 2019 року, ОСОБА_1 доглядала, вела спільне господарство з ОСОБА_4 та за власний рахунок поховала дружину свого батька ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 за власний рахунок забезпечувала збереження спадкового майна до моменту та після смерті власників будинку (а.с.36).

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Носенко Г.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 (а.с.140-149).

З огляду спадкової справи №3/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що крім з ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, інших спадкоємців не встановлено (а.с.141).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 червня 2018 року за №62/02-31 приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Носенко Г.А. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та ј частини земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033 та на ј частину грошових вкладів, що знаходяться на рахунках відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк» після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 через відсутність доказів родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 50-51, 149).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року у задоволенні заяви Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, а саме спадщини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено (а.с.150-153).

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 року №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року.

Метою звернення ОСОБА_1 до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю.

При цьому, оскільки судом достеменно встановлено, що ОСОБА_4 почала проживати з ОСОБА_4 однією сім`єю з січня 2014 року, однак точної дати встановити не можливо, суд приходить до висновку про необхідність визначення дати початку проживання однією сім`єю з першого числа наступного за відповідною подією місяця, а саме з 01.01.2014 року.

Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого цивільного законодавства України та враховуючи той факт, що померла ОСОБА_4 , яка в силу вимог ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_5 , але за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок та земельну ділянку,ОСОБА_1 , яка постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , але реалізувати своє право на оформлення спадщини вона не може в зв`язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на ј частину земельної ділянки та 1/8 частину житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 329, 1216, 1217, 1220-1221, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України,статті 3 СК України, статтями 12, 19, 77-81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Калинівська селищна рада Васильківського району Київської області про встановлення факту та визнання права власності - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали однією сім`єюз ІНФОРМАЦІЯ_8 по день смерті ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/8 частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на ј частину земельної ділянки розміром 0,043 га кадастровий номер 0:01:010:0033, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 19.06.2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко