Справа № 502/640/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Відділ у Кілійському районі

Головного управління Держгеокадастру України в Одеській області

про

встановлення факту, що має юридичне значення та

визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів, ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження. На момент смерті позивачі були неповнолітніми. 22.03.2018 року вони звернулися до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,99 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. 22.03.2018 року вони отримали відповідь про неможливість отримання вищезазначеного свідоцтва з наступних причин: прізвище спадкодавця у Державному акті не відповідає прізвищу спадкодавця у свідоцтві про смерть, а саме у Державному акті зазначено прізвище як « ОСОБА_5 », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_4 »; відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 047899 та рекомендовано звернутися до суду для захисту прав та визнання права власності на майна. Позивачі вважають, що неправильність прізвища у Державному акті зазначено у зв`язку з перекладом з російської мови на українську. Для вирішення питання щодо виправлення помилки у Державному акті позивачі звернулися до відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, та отримали відповідь про неможливість виправлення помилки у Державному акті, та рекомендовано звернутися до суду за захистом свої прав. На підставі викладеного позивачі просять суд встановити факт належності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю; визнати за позивачами право власності по Ѕ частині на земельну ділянку площею 2,99 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача було надано клопотання, відповідно до якого він просив розглянути справу та задовольнити позов без його присутності та присутності позивачів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру України в Одеській області надав заяви, згідно якої просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив судрозглянути справу без його присутності, заперечень, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 68 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 69 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зареєстрували шлюб 19.07.2018 року у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 1244. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_9 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 21, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №047899, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 18.06.2004 року, вбачається, що ОСОБА_5 на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 07.04.2004 року № 191 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,99 гектарів, яка розташована на території Шевченківської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6514.

Листом від 22.03.2018 року за № 811/02-14 Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області повідомила ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку по наступним причинам: у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 047899, виданому Кілійською райдержадміністрацією Одеської області 18.06.2004 року, прізвище власника земельної ділянки вказано « ОСОБА_5 », а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано « ОСОБА_7 »; також відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю. У зв`язку з вищевказаним, рекомендовано звернутися до суду захисту прав та визнання права власності.

Як вбачається з відповіді Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 391/138-18 від 24.04.2018 року на заяву ОСОБА_6 , у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено.

З матеріалів спадкової справи, наданих Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, які містяться в справі 502/294/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно вбачається, що спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є його діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина спадкодавця ОСОБА_6 , на підставі заяви поданої до нотаріальної контори, відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності земельної ділянки площею 2,99 га ОСОБА_4 , беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.

Стосовно визнання права власності на земельні ділянки за позивачами, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №047899 виданого 18.06.2004 року, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 07.04.2004 року № 191 площею 2,99 гектара розташованої на території Шевченківської сільської ради, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6514.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки яку видано на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 07.04.2004 року №191 площею 2,99 гектара розташованої на території Шевченківської сільської ради, зареєстрована у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6514, Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ - ОД №047899 виданий 18.06.2004 року,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки яку видано на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 07.04.2004 року №191 площею 2,99 гектара розташованої на території Шевченківської сільської ради, зареєстрована у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6514, Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ - ОД №047899 виданий 18.06.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников