Справа № 188/1348/19
Провадження № 2/188/274/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської

області у складі головуючого судді Ніколаєвої І.К.

з участю секретаря судового засідання Фесик Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулась до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,550 га, яка розташована на території Троїцької сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області і була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій матері на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV ДП № 028900 від 15.03.2002 року.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги є її донька позивачка ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 року Шостою Донецькою державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_3

25.04.2012 року рішенням Київського районного суду м. Донецька через розбіжності в написанні прізвища та імені померлої було встановлено факт родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_3 за ступенем спорідненості донька мати.

05.08.2019 року державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про права на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що архів Шостої державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території.

Саме через цю відмовe позивачка, керуючись ст. 67 Закону України «Про нотаріат» та п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року, звернулась до суду з даною позовною заяву і на підставі ст. ст. 16,328,1216,1218,1217,1223 ЦК України прохає задовольнити її позовну вимогу, а саме визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності її померлій матері.

Представник позивачки та сама позивачка в підготовче засідання не з`явились, представник ОСОБА_4 подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі , позовні вимоги визнали.

В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Вивчивши наявні у матеріалах цивільної справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з оглядом на наступні обставини.

Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі наданих сторонами доказів суд встановив наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у Донецькій області Україна померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку ( а.с. 17) .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,550 га на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на праві приватної власності, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV ДП № 028900 від 15.03.2002 року ( а.с.19).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Донецька від 25.04.2012 року яким було встановлено, через розбіжності в написанні прізвища та імені померлої, факт родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_3 за ступенем спорідненості донька мати ( а.с. 18).

Отже, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги є її донька позивачка ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 року Шостою Донецькою державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 20).

05.08.2019 року державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про права на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що архів Шостої державної нотаріальної контори знаходиться на тимчасово окупованій території, що підтверджується Постановою державного нотаріуса Дубінської Л.І. ( а.с.22).

Отже, позивачка, як спадкоємець першої черги, своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку після смерті своєї матері, але через причини, які сталися не через її волю, реалізувати своє право на отримання спадщини через нотаріальні органи позивачка не змогла і тому вона, на законних підставах, звернулась до суду за захистом її порушеного права.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 5,550 га розташованої на території Троїцької сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, правонаступником якої на даний час є Українська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області, і була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Позивачка від прийняття спадщини не відмовилась і відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 5,550 га, розташованої на території Української сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, яка була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV ДП № 028900 від 15.03.2002 року і згідно вказаних норм Закону вона має право на спадкове майно померлої матері. тому суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне :

Вартість цієї земельної ділянки відповідно до Витягу з документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь, відділом держкомзему у Петропавлівському районі Дніпропетровської області № 7/10- 706 від 21.03.2012 року складає 119531,62 гривень (а.с.2).

Виходячи з цієї ціни позову, представником позивачки ОСОБА_2 , був сплачений судовий збір в сумі 1195,32 гривні , квитанція банку № 85966 від 16.09.2019 року (а.с.1).

Постільки по справі відбулося визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, вважає за необхідне представникові позивача повернути з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору при поданні позову до суду що складає 597,66 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218,1222, 1268, 1269, 1270, 1272, 1273,1274 ЦК України, керуючись статтями ст. 4,12,13,22,76, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , (і.п.н. НОМЕР_2 ), як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку площею 5,550 га, яка розташована на території Української сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області і була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 1У ДП № 028900 від 15.03.2002 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з державного бюджету представнику позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інпп. НОМЕР_3 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , яка проживає АДРЕСА_2 ( п`ятсот дев`яносто сім) гривень 66 копійок, сплачені нею при поданні позову згідно квитанції № 85966 від 16.09.2019 року в АТ « Ощадбанк», МФО 300465.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І. К. Ніколаєва