Справа № 195/841/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.06.2020 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його мати, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Запорізьке, Томаківського району Дніпропетровської області.

Після смерті матері, він вважав, що спадщину буде спадкувати його рідна сестра ОСОБА_2 , яка проживала в одному селі разом із мамою і є відповідачем у справі. Він раніше проживав у м. Краматорськ Донецької області.

Відповідно, він вважав, що після смерті матері спадкоємцем буде його сестра і вона оформлюватиме спадкове майно на себе і тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Після поховання матері він залишився проживати в її будинку і з березня 2020 року влаштувався на постійну роботу за місцем проживання.

Прибираючи в будинку на початку травня, він виявив заповіт від 18.09.2017 року зареєстрований в реєстрі за № 608, зі змісту якого вбачалося, що усе своє майно мати заповідала йому.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, в нотаріуса з`ясувалося, що його сестра не зверталася з заявою про прийняття спадщини і відповідно теж не прийняла спадщину.

Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних, не залежних від його волі та його волевиявлення причин, а саме, він вважав, що спадкувати буде його сестра і не знав, що мати склала на нього заповіт, і тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а коли виявив заповіт та з`ясувалось, що сестра відмовилась від прийняття спадщини, то вже було пізно йому звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і він відповідно пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини.

Представник позивача згідно ордеру серії АЕ № 1009626 від 27.05.2020 р. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду також письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначено, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Зі свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2019 відділом ДРАЦС по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11), вбачається, що остання дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 247.

Як зазначає позивач, після смерті матері ОСОБА_3 він вважав, що спадщину буде спадкувати його рідна сестра ОСОБА_2 , яка є відповідачем у даній справі, яка проживала в одному селі разом із матір`ю ОСОБА_3 . Позивач раніше проживав у м. Краматорськ Донецької області, в зв`язку з чим він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Після поховання матері позивач залишився проживати в будинку матері і з березня 2020 року влаштувався на постійну роботу за місцем проживання. Зазначена обставина підтверджується довідкою за вих. № 05 19/198 ВС від 27.05.2020 року, наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.11).

Судом встановлено, що позивач початку травня виявив заповіт від 18.09.2017 року зареєстрований в реєстрі за № 608, зі змісту якого вбачалося, що усе своє майно мати ОСОБА_3 заповідала йому (а.с.9).

Позивач звертався до приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є., з наміром прийняти спадщину, однак з`ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини та три місяці після моменту неприйняття. У зв`язку з чим постановою від 26.05.2020 року, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10).

Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних, не залежних від його волі та його волевиявлення причин, а саме, він вважав, що спадкувати буде його сестра ОСОБА_2 і не знав, що мати склала на нього заповіт, і тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а коли виявив заповіт та з`ясувалось, що сестра відмовилась від прийняття спадщини, то вже було пізно йому звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і він відповідно пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини. При цьому відповідач не заперечує проти позову.

Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. від 19.06.2020 № 106/02-14 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60617863 від 19.06.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 69/2020, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , окрім позивача у справі ніхто не звертався.

Згідно правової позиції Верхового Суду України, у справі № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, в мотивувальній частині зазначено наступне.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить судовий збір не стягувати на свою користь з відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 1235, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 ) додатковий строк тривалістю в два місяці, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сплачений ОСОБА_1 у справі судовий збір в сумі 840, 80 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Суддя: Л. А. Кондус