Справа № 569/512/20
УХВАЛА

17 червня 2020 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпа Романа Петровича про повернення виконавчого документу стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпа Романа Петровича про повернення виконавчого документу стягувачу.

В обґрунтування вимог скарги вказує те, що 08.01.2019 року нею було отримано постанови винесені головним державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпою Р.П. про повернення виконавчих документів стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706351 та ВП №55706307. Зазначає, що у період перебування виконавчих листів з лютого 2018 року по грудень 2018 року державним виконавцем не зроблено жодного виходу по місцю реєстрації боржника, не описано належне йому майно, а виконавчі дії проводились у 2017 році, коли виконавчі листи не перебували на виконанні.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706351 зазначено, що боржником борг сплачено частково у сумі 2604,87 грн., однак відповідно до заяви від 20.04.2018 року, боржник, ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати на користь ОСОБА_1 борг в сумі по 4,000 (чотири) тис. щомісячно. Скаржник стверджує, що державний виконавець не зобов`язав боржника далі погашати борг, не звернувся до суду щодо застосування до нього приводу, не зробив виклик боржника, не провів дій щодо розшуку боржника, чим порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». У поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державним виконавцем не наведено аргументів, що підтверджують належність виконання виконавчих проваджень, що могли б слугувати при ухваленні рішення Яворівським районним судом Львівської області по справі № 460/5625/18 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Крім того зазначає, що у постановах про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем скеровано подання до Яворівського ВП ГУ НП про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення. Однак, незважаючи на неодноразові прохання надати копії вказаного подання та інформацію щодо порушення кримінальної справи адресовані державному виконавцю станом на дату звернення до суду зі скаргою скаржнику не надано.

Щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця, скаржник вказує на суперечності між різними правовими нормами, зміною законодавства та тривалістю розгляду справ № 460/92/19 та № 4815/3/19 Рівненським окружним адміністративним судом, Рівненським апеляційним судом та Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду України за її зверненням.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду скарги належним чином.

Головний державний виконавець Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпа Р.П. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду скарги належним чином. 06.04.2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Гіра О.В. подано відзив на скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні скарги з підстав викладених у відзиві.

Суд рахує за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що на виконанні у Яворівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало зведене виконавче провадження відкрите на підставі виконавчих листів №1-1 від 30.07.2010 року, виданих Апеляційним судом Рівненської області.

У рамках вказаного зведеного виконавчого провадження головним державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпою Романом Петровичем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706307 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706351.

З матеріалів справи вбачається, що дії державного виконавця по винесенню постанови Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Карпа Романа Петровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706307 та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП №55706351 вчинялися з порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Виконуючи рішення суду виконавець не повністю використав свої повноваження, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна, які б носили ефективний характер, зокрема: не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій має бути зазначено номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу; не здійснив огляд житлового та інших приміщень з метою виявлення майна, його опису, вилучення та подальшої реалізації з метою захисту інтересів стягувача; не залучав стягувача до проведення виконавчих дій; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження всіх необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі і конфіденційної.

Суд вважає, що державним виконавцем при здійсненні виконавчих провадженнь № ВП № 55706351 та ВП №55706307 були порушені вимоги ст.ст. 2, 13, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження»; у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обов`язків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу не зазначено обгрунтованих підстав повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

При цьому, державним виконавцем не надано суду доказів, щодо вживання всіх необхідних дій для здійснення примусового виконання рішення суду, для встановлення можливості стягнення заборгованості за виконавчими листами за рахунок майна боржника чи коштів, на які можливо звернути стягнення.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії Головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпа Р. П., суд враховує, доводи наведені скаржником щодо тривалості розгляду справ судами, а також позицію Касаційного кримінального суду у складі ВСУ у справі № 4815/3/19, за якою ОСОБА_1 повинна звертатися саме до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, якщо порушено її права чи свободи у порядку цивільного судочинства та відповідно до норм ст. 447 ЦПК України та доходить висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги відповідно до вимог ч. 2 ст. 449 ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За встановлених судом обставин, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст. 1, 18, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352, 353, 354, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Львівській області Карпа Романа Петровича про повернення виконавчого документу стягувачу - задовольнити повністю.

Визнати дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Карпа Романа Петровича по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП № 55706307 незаконними.

Визнати дії головного державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Карпа Романа Петровича по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2018 року ВП № 55706351 незаконними.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я.Тимощук