П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ

Справа № 22-6310 Головуючий у1-й інстанції - Мальцев Д. О.

Унікальний № 2-12737/11 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року у справі за заявою боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа № 2-12737/2011 від 13 вересня 2012 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Державна іпотечна установа, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,-

у с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа № 2-12737/2011 від 13 вересня 2012 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Державна іпотечна установа, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якій просив визнати виконавчий лист № 2-12737/2011 від 13 вересня 2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, стягувач - Державна іпотечна установа, Орган ДВС - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т. 1, а.с.173).

В обґрунтування заяви було зазначено таке.

13 вересня 2012 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва Мальцевим Д.О. по вказаній справі прийняте рішення про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості за договором про іпотечний кредит № 28920709 від 10 вересня 2007 року в розмірі 864 848 грн 82 коп., а також судові витрати в розмірі 2 955 грн.

07 лютого 2013 року за вказаним рішенням суду видано виконавчий лист № 2-12737/2011.

18 квітня 2019 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві за вказаним виконавчим листом відкрите виконавче провадження № 365566244.

05 вересня 2019 року заявником у добровільному порядку повністю погашено на користь Державної іпотечної установи заборгованість за рішенням суду, що підтверджується довідкою Державної іпотечної установи від 05 вересня 2019 року № 6224/6/1.

Відтак, з врахуванням тієї обставини, що боржником виконане рішення суду від 13 вересня 2012 року, - сплачена заборгованість за договором про іпотечний кредит №28920709 від 10 вересня 2007 року в повному обсязі, заявник просить визнати виконавчий лист від 13 вересня 2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа № 2-12737/2011 від 13 вересня 2012 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, стягувач - Державна іпотечна установа, Орган ДВС - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, задоволено.

Суд визнав виконавчий лист № 2-12737/2011 від 13 вересня 2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості за договором про іпотечний кредит № 29820709 від 10 вересня 2007 року в розмірі 864 848 грн 82 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 955 грн таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись з ухвалою суду, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 2, а.с.16-18).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що районний суд дійшов вірного висновку, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року було виконано в повному обсязі ОСОБА_1 , а отже виконавчий лист щодо ОСОБА_1 є таким, що не підлягає виконанню. Тому заявник просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В суд апеляційної інстанції представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про місце та час апеляційного розгляду учасник справи повідомлений належним чином, 19 червня 2020 року подав до апеляційного суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом розглядом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року у справі № 2-12737/2011 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит № 28920709 від 10 вересня 2007 року у розмірі 864 848 грн 82 коп. та судові витрати у розмірі 2 955 грн.

07 лютого 2013 року за рішенням суду видано виконавчий лист № 2-12737/2011. У подальшому за вказаним виконавчим листом відкрите виконавче провадження № 3656244.

05 вересня 2019 року заявником сплачено заборгованість за рішенням суду на користь Державної іпотечної установи в добровільному порядку, що підтверджується довідкою Державної іпотечної установи від 05 вересня 2019 року № 6224/6/1 та письмовими поясненнями представника стягувача.

За таких обставин, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, районний суд виходив з того, що боржником виконане рішення суду від 13 вересня 2012 року, сплачена заборгованість за договором про іпотечний кредит № 28920709 від 10 вересня 2017 року в повному обсязі.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно з положеннями пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

У даній справі 18 квітня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було прийнято до свого провадження матеріали виконавчого провадження № 36566244, що надійшли від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В. М. про передачу матеріалів виконавчого провадження від 18 березня 2019 року.

05 вересня 2019 року в процесі виконання державним виконавцем виконавчого документа, боржником ОСОБА_1 було погашено у повному обсязі заборгованість за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року, що підтверджується довідкою стягувача вид 05 вересня 2019 року № 6224/6/1.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що дії ОСОБА_1 щодо сплати боргу були вчинені після відкриття виконавчого провадження та спливу семи днів для добровільного виконання рішення суду боржником, тобто вже на стадії примусового виконання судового рішення, а отже до застосування підлягають положення Закону України «Про виконавче провадження».

Районний суду на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, апеляційний суд вбачає наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При постановленні нової ухвали про відмову в задоволенні заяви відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України зі ОСОБА_1 на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає стягненню 2 002 грн на відшкодування судових витрат особи, яка подала апеляційну скаргу, по сплаті судового збору за її подання.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) на користь Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження 03056, м. Київ, вул. Олекси Тихого, 32) 2 002 (дві тисячі дві) грн на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 червня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома