справа № 208/5896/19
№ провадження 4-с/208/3/20
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Пентраковській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., Новокодацький відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., у виконавчих провадженнях № 25089566, № 25088685 неправомірними та зобов`язати скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладанням арешту на майно ОСОБА_1 від 14 березня 2011 року.

У своїй скарзі заявник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. у виконавчому провадженні № 25089566 неправомірною та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника від 14 березня 2011 року, а саме ОСОБА_1 ; визнати бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. у виконавчому провадженні № 25088685 неправомірною та зобов`язати скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника від 14 березня 2011 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 14.03.2011 року у виконавчому провадженні № 25089556 та зобов`язати виконавця зняти арешти з майна ОСОБА_1 ; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 14.03.2011 року у виконавчому провадженні № 25088685 та зобов`язати державного виконавця зняти арешти з майна ОСОБА_1 .

Заявник посилається на те, що ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з арештом накладеним на все його майно. На підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 січня 2011 року представнику акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» видано виконавчий лист № 2-5399/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати за надання юридичних послуг та витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права на суму 500 гривень, тобто примусове стягнення було на витрати, які пов`язані з оплатою правової допомоги, а не борг за кредитним договором. Державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л., виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладенням арешту на все майно боржника від 14 березня 2011 року № 25088685 та № 25089556. Під час звернення до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, скаржником було з`ясовано, що матеріали справи виконавчих проваджень № 25088685 та № 25089556 відсутні, тому було направлено заяву про зняття арешту з майна по виконавчим провадженням. 07 березня 2019 року виконавча служба повідомила, що 17 серпня 2011 року виконавчі документи за № 25088685 та № 25089556 направлення за підсудністю до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та станом на 07 березня 2019 року до відділу не надходили. 06 листопада 2013 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., винесено постанову про звільнення майна боржника з - під арешту та скасування розшуку майна боржника, але згідно відомостей державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 лютого 2019 року арешт з нерухомого майна скаржника не був знятий. Скаржник звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» для з`ясування заборгованості, відповідно до листа від 04 квітня № Е.16.0.0.0/4-7498 заборгованість відсутня, тобто фактично скаржник виконав в добровільному порядку рішення суду, тому виконавче провадження повинно бути закінченим. Звернувшись до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для зняття арешту з майна скаржнику повідомили, що не можуть цього зробити так як не сплачено виконавчий збір. 23 квітня 2019 року до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено заяву на отримання копії постанови про стягнення виконавчого збору, але постанови не має у зв`язку з тим, що не має матеріалів виконавчого провадження. Скаржник вважає, якщо матеріали виконавчих проваджень відсутні, постанова про стягнення виконавчого збору відсутня, а арешт з майна боржника не знятий це створює перешкоди у здійсненні прав володіти, користуватись та розпоряджатись ним.

Крім того, 09 березня 2011 року представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звертається до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем 14 березня 2011 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження відповідно до якої грошова сума, яка повинна бути стягнута по виконавчому листу з скаржника, становить 500 гривень. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 01 червня 2011 року винесено ухвалу про скасування заочного рішення від 29 грудня 2010 року, призначена до розгляду в загальному порядку та 29 вересня 2011 року позов залишено без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, враховуючи те, що на даний час виконавчі провадження знищені, іншого способу скасування арешту не має, а тому скаржник вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права.

В судове засідання заявник не з`явився, надав суду клопотання у якому просить суд розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами справи.

В судове засідання державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., не з`явився надав відзив, в якому просить: змінити Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління Юстиції у Дніпропетровській області на Новокодацький відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідно до Наказу Міністерства юстиції про відділи державної виконавчої служби № 4053/5 від 17.12.2019 року; відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених у відзиві.

В судове засідання представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» та представник Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не з`явились, але були повідомлені належним чином, заяв та клопотань не надходило.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладенням арешту на все майно боржника від 14 березня 2011 року № 25088685 та № 25089556.

Під час звернення до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заявником з`ясовано, що матеріали справи виконавчих проваджень № 25088685 та № 25089556 відсутні, тому було направлено заяву про зняття арешту з майна по виконавчим провадженням.

07 березня 2019 року виконавча служба повідомила, що 17 серпня 2011 року виконавчі документи за № 25088685 та № 25089556 направлені за підсудністю до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та станом на 07 березня 2019 року до відділу не надходили.

06 листопада 2013 року Новокодацьким відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_3 І.П., винесено постанову про звільнення майна боржника з - під арешту та скасування розшуку майна боржника, але згідно відомостей державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 лютого 2019 року арешт з нерухомого майна скаржника не був знятий.

Заявник звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» для з`ясування наявної заборгованості та відповідно до листа від 04 квітня № Е.16.0.0.0/4-7498 заборгованість відсутня, тобто фактично останній виконав у добровільному порядку рішення суду.

Заявник вважає, що відсутність матеріалів виконавчих проваджень, постанова про стягнення виконавчого збору, а наявний арешт майна боржника не знятий, що створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2011 року позовні вимоги залишено без розгляду.

З наданих суду начальником Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І. вбачається, що на виконанні у відділі неодноразово перебував виконавчий лист № 2-5399 виданий 10.01.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 500 гривень в період з 28 серпня 2011 року по 01 листопада 2012 року, з 28 серпня 2011 року по 01 листопада 2012 року, 04 червня 2013 року по 06 листопада 2013 року, з 04 червня 2013 року по 06 листопада 2013 року.

Так, державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» 06 листопада 2013 року винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що на адресу відділу надійшла заява стягувача про помилкове направлення виконавчого листа.

Крім того, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого проведення встановлено, що станом на теперішній час на примусовому виконані в Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 не перебувають.

Виконавчі провадження були завершенні по 2016 рік включно, а за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2018 рік включно були знищені на підставі п.3.19 Інструкції № 470 з діловодства в органах державної виконавчої служби, тому надати копії виконавчих проваджень надати неможливо у зв`язку з їх знищенням.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на 2013 ріку, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи 06 листопада 2013 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України було винесено постанову про звільнення майна з під арешту.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до роз`яснень, викладених у п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Так, відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Так, зняття арешт з майна боржника здійснюється в рамках позовного провадження.

Ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Окрім цього, суд зазначає, що заявником у своїй скарзі не вказує коли йому стало відомого про наявність арештів, які накладені на його майно, не просить суд поновити строк для подання скарги, не вказує на поважність причин пропуску строків для подання скарги, тому як відповідно до вимог ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Так, з аналізу вищезазначених норм випливає, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, та згідно до Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Враховуючи викладене, судом не встановлено, що державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Віниченко Т.Л. у виконавчому провадженні № 25089566 та у виконавчому провадженні № 25088685 діяв неправомірною, підстав для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника від 14 березня 2011 року, а саме ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 25089566 та у виконавчому провадженні № 25088685 судом не встановлено, тому відсутні підстави для зобов`язання виконавця зняти арешти з майна ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 25088685, № 25089566.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 260, 447, 448 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Вінниченко Т.Л., Новокодацький відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Никитюк І.П., заінтересована особа акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.