н/п 2/490/5823/2017 Справа № 490/8451/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі - Дудник Г.С.,

за участі представника відповідача за первісним позовом та позивачів за зустрічними позовами ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку боргу у сумі 60 288,84 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ 1 496 453,41 грн.), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 395 063,70 грн.), заборгованість по процентам - 4084,77 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -101 389,71 грн.).

В обгрунтування позову посилається на те, що 18 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 , був укладений Кредитни йдоговір № ML-401/035/2008 , за яким Банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти у розмрі 64 128 доларів США строком повернення до 15 червня 2008 року зі сплатою відсотків за корситування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договру.

Того ж дня 18 червня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та Банком були укладені договори поруки № SR-401/039/2008 та № SR-401/040/2008, відповідно до яких останні поручилися перед позивачем за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 її боргових зобов`язань за кредитним договром в повному обсязі таких зобов`язань.

Відповідачі належним чином вимоги кредитного договору не виконують, в зв`язку з чим утворилася зазначена заборгованість, яку вони не погасили у досудовому порядку за вимогою Банку у встановлений термін.

Ухвалою від 14.02.2017 року справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 квітня 2017 позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість в сумі 60 288, 84 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 496 453,41 грн.), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 395 063,70 грн.), заборгованість по процентам - 4084,77 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -101 389,71 грн.). Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість в сумі 60 288, 84 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 496 453,41 грн.), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 395 063,70 грн.), заборгованість по процентам - 4084,77 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -101 389,71 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі по 7482 грн. 27 коп. з кожного.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 28 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення від 18 квітня 2017 року по вказаній справі скасоване. Призначено справу до судового розгляду на 26 грудня 2017 року .

12 грудня 2017 року представник ПАТ "ОТП Банк" надав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 62800,95 доларів США, що еквівалентно на день розрахунку 1 664 222 грн 03 коп. станом на 20 жовтня 2017 року.

26 грудня 2017 року ОСОБА_4 надала суду зустрічну позовну заяву про визнання поруки припиненою.

26 грудня 2017 року ОСОБА_3 надав суду зустрічну позовну заяву про визнання поруки припиненою.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог посилаються на ( зустрічні позови є аналогічними) те, що згідно додатку №1 до кредитного договору встановлено, що реальна процентна ставка за користування кредитним коштами складала 12,7 %, однак згодом поручителям стало відомо, що протягом 2009-2012 років без погодження з ними між Банком та ОСОБА_2 було укладено додаткові договори до кредитного договору, згідно якими змінювалися умови кредитного договору відповідно до розміру боргових зобов`язань. Так, починаючи з 13 квітня 2009 року реальна процентна ставка збільшується до 14,26 % , отже збільшується обсяг відповідальності і поручителів без їх на то згоди. Отже, договори поруки мають бути припиненими з моменту збільшення обсягу відповідальності поручителів, а саме з 13 квітня 2009 року за положеннями ч.1 ст. 559 ЦК України.

Ухвалою суду від 26 грудня 2017 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 квітня 2018 року.

Об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, та зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «ОТП Банк», треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

Прийнято заяву про збільшення позовних вимог позивача за первісним позовом ПАТ «ОТП Банк», яка надійшла на адресу суду 12 грудня 2017 року .

01 лютого 2018 року представником Банку надано відзиву на зустрічні позовні заяви, в яких Банк посилається на безпідставність зустрічних позовних вимог. Так, між Банком та поручителями укладено 13 квітня 2009 року додаткові договори № 1 до Договорів поруки від 18.06.2008, яким внесені зміни до цього Договору поруки, підписанням яких поручителі надали згоду на зміни до кредитного договору , в тому числі процентної ставки, так як в додатковому договорі зазаначено, що боржник зобов`язаний сплатити проценти за користування отримманим ним кредитними коштами в розмірі, в терміни та порядку, які передбачені кредитним договором, а термін кредитний договір вживається в розумінні, що це кредитний договір №МL-401/035/2008 з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Крім того, в додатковому договорі до договору поруки передбачено можливість зміни кредитного договору без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди , отже ця умова є результатом домовленості сторін (банку та поручителя) , а отже поручителі дали згоду на зміну основного зобов`язання. Крім того, поручителі в подальшому неодноразово ще укладали додаткові договори до договору поруки 15 липня 2009 та 15 березня 2010 року, отже їх згода була усвідомленою, та підтвердженою є їх обізнаність щодо зміни умов основного зобов`язання.

20 лютого 2018 року надана відповідь на відзив від позивачів за зустрічним позовом, де вони зазначають, що додатковий договір до договорів поруки №2 та № 3 вони не підписували, на них стоїть не їх підпис, отже ці договори за відстуності підпису сторони є недійсними з підстав, прередбачених ст.203,207,215 та ст. 547 ЦК України.

05 березня 2018 року надано відзив на первісний позов від відповідачки ОСОБА_2 , в якому вона зазначає про відсутність належного підтвердження ( а саме оригіналів меморіального ордеру, договорів тощо), на підтвердження отримання нею кредитних коштів. Також Банком не надано жодного доказу на існування заборгованості по кредитному договору, адже їх розрахунок заборгованіості не підтверджено належними касовими документами( первинні меморіальні ордери, виписки по рахункам, первинні документи бухгалтерського обліку з фіксування касових операцій тощо). Також наданий розрахунок заборгованості є невірним , адже Банк стверджує, що на погашення кредиту нею сплачено основної суми 7900 доларів США, проте за власними розрахунками ОСОБА_2 , в рахунок погашення кредиту сплачено 41 522,99 доларів США згідно наявних у неї квитанцій; 5701,19 долаірв США - безготівкове списання коштів з поточного рахунку у валіюті; 149 454,49 грн було утримано з заробітної плати та 115 755,48 грн сплачено самостійно.

Також заявила клопотання про призначення судової економічної експертизи для усунення протиріч стосовно розміру заборгованості за кредитним договором.

10 квітня 2018 року позивачем за первісним позовом надано додаткові письмові пояснення щодо розподілу коштів з поточного рахунку ОСОБА_2 та надано виписки з особового рахунку ОСОБА_2 за період з 18.06.2008 по 20.10.2017 року, а також розгорнутий розрахунок заборгованоісті з зазначенням розподілення внесених коштів та періодів нарахування процентних ставок. Зазначили, що відповідно до п.1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим нарахуванням на поточний рахунок за п.2 ч.1 - поточний рахунок НОМЕР_1 . Також у ОСОБА_2 крім вказаного кредитного договору укладено ще один кредитний договір № МL-401/038/2008 від 04 липня 2008 рроку, за яким заборгованість на теперішній час стягнуто вже рішенням суду. За цим кредитним договором також повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим нарахуванням на поточний рахунок за п.2ч.1 - поточний рахунок 6315. Відповідно до умов цих двох кредитних договорів позичальник надає доручення Банку на договірне списання коштів за умови настання строку виконання боргових зобов`язань.

На цей проточний рахунок ОСОБА_2 , здійснювала погашення по усім кредитним договорам, крім того вона може на цей поточний рахунок вносити готівкові кощшти та здійснювати з нього перерахування на інші рахунки, проводити безготівки розрахунки та знімати з нього кошти ( наприклад 07.05.2014 вона внесла на нього 75000доларів США, які в цей же день були розміщені на строкові вклади та в подальшому знімалися нею кошти з поточного рахунку). Списання здійснювалося з поточного рахунку відповідно до графіків кредитних договорів та за п.1.5.1. у передбаченій черговості. Всі кошти згідно наданих відповідачем квитанцій зараховані на поточний рахунок і були розподілені згідно правил, встановлених кредитним договором, та знімалися з рахунку відповідаче. Тим більше, що в більшості наданих квитанцій призначення платежу "поповнення поточного рахунку" та поповнення поточного рахунку на погашення кредиту - без зазначення цільового погашення кредитного договору № МL-401/035/2008.

Ухвалою суду про забезпечення доказів від 05 квітня 2018 року витребувано у позивача ПАТ "ОТП Банк" розгорнуту виписку по рахунку за кредитним договором № ML-401/035/2008 від 18.06.2008, укладеним з ОСОБА_2 .

Ухвалою суду про забезпечення доказів від 20 квітня 2018 року витребувано у позивача ПАТ "ОТП Банк" виписки з рахунків:

з 18.06.2008 р.:

- НОМЕР_8 - довгостроковий іпотечний кредит,

- НОМЕР_9 - проценти за довгостроковим іпотечним кредитом;

з 15.05.2009 р.:

- НОМЕР_10 - довгостроковий іпотечний кредит,

- НОМЕР_11 - проценти за довгостроковим іпотечним кредитом;

з 04.07.2008 р.:

- НОМЕР_12 - довгостроковий іпотечний кредит,

- НОМЕР_13 - проценти за довгостроковим іпотечним кредитом;

з 15.05.2009 р.:

- НОМЕР_14 - довгостроковий іпотечний кредит,

- НОМЕР_2 - проценти за довгостроковим іпотечним кредитом;

- виписки з рахунків, на яких обліковувалися кошти:

- сплачені на погашення простроченого тіла кредиту;

- сплачені на погашення прострочених процентів за кредитом.

Ухвалою суду про призначення судової економічної експертизи від 17 травня 2018 задоволено клопотання відповідаач за первісним позовом ОСОБА_2 та призначено у справі судово-економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду про поновлення провадження у справі від 11.06.2018 року поновлено провадження у справі в звязку з надходженням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду про забезпечення доказів від 25 червня 2018 року витребувано у ПАТ "ОТП Банк" наступні оригінали документів:

- положення про кредитування ПАТ "ОТП Банк" станом на дату укладання договору №ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р. та додаткових договорів до нього;

- первинні документи (меморіальні ордери), що підтверджують нарахування ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором №ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р. та додаткових договорів до нього;

- довідку про всі відкриті рахунки в межах кредитного договору №ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р. та додаткових договорів до нього за весь період його дії із зазначенням їх назви та призначення;

- договори з третіми особами, пов`язаними із страхуванням, послугами нотаріусів та іншими послугами, пов`язаними з наданням та обслуговуванням кредиту за кредитним договором №ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р. та додаткових договорів до нього;

- первинні документи, що свідчать про сплату Позичальником супутніх послуг на користь ПАТ "ОТП Банк", а також на користь третіх осіб, пов`язаних із страхуванням, послугами нотаріусів та іншими послугами.

16 липня 2018 року на виконання ухвали суду були надані оригінали документів для проведення експертизи.

29 листопада 2018 року справа була повернена без виконання експертизи у зв`язку з неоплатою.

Ухвалою суду про поновлення провадження у справі від 04.12.2018 року поновлено провадження у справі в зв`язку з поверненням без виконання експертизи та матеріалів справи.

Ухвалою суду про призначення судової економічної експертизи від 25 лютого 2019 задоволено клопотання відповідаач за первісним позовом ОСОБА_2 та призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту за Кредитним договором № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р., відповідно до умов, викладених на момент укладення договору? Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даним, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього на момент укладення договору?

2. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно базових умов, викладених на момент укладення Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання та погашення кредиту по Кредитному договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.?

3. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту, відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 2 від 13.04.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даними, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього?

4. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 2 від 13.04.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання та погашення кредиту за Додатковим договором № 2 від 13.04.2009р. до № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.?

5. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту, відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 3 від 01.06.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даними, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього?

6. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 3 від 01.06.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання та погашення кредиту за Додатковим договором № 3 від 01.06.2009р. до № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.?

7. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту, відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 4 від 15.07.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даними, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього?

8. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 4 від 15.07.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання та погашення кредиту за Додатковим договором № 4 від 15.07.2009р. до № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.?

9. Якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту, відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 5 від 15.03.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даними, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього?

10. Який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно до умов, викладених у Додатковому договорі № 5 від 15.03.2009р. до Кредитного договору № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання та погашення кредиту за Додатковим договором № 5 від 15.03.2009р. до № ML-401/035/2008 від 18.06.2008 р.?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

27 лютого 2019 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду клопотання про скасування ухвали суду про призначення судової економічної експертизи по справі , оскільки на даний час її матеріальний чстан не дозволяє їй сплатити кошти на оплату експертизи.

Ухвалою суду про поновлення провадження у справі від 01.03.2019 року в звязку з надходженням 27.02.2019 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду клопотання про скасування ухвали про призначення судової експертизи - поновлено провадження у справі зта призначено судове засідання у справі на 24.06.2019 року .

20 травня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 подала додаткові письмові пояснення, в яких зазначила про неодноразові намагання реструктуризувати борг з Банком, в якому пропрацювала більше 10 років, проте Банком були запропоновані умови, які значно збільшували щомісячний платіж і вимагали додаткових платежів. Сума заборгованості, визначена Банком, є значно завищена, вона самостійно намагалася розібратися в порядку її нарахування, але не змогла, і вимушена була просити суд про призначення економічної експертизи. Проте Банк на неодоразові ухвали суду не надав розрахунок реальної процентної ставки за кредитом та процес нарахування відсотків, тіла кредиту , не надав розрахунок суми щомісячного погашення тіла та відсотків по кредиту. Тому вона вважає проведення експертизи за наданими Банком документами неможливим та недоцільним. До того ж вона вважає, що Банк не врахував значну суму коштів, сплачених нею на погашення кредиту, а саме в рахунок погашення кредиту сплачено 41 522,99 доларів США згідно наявних у неї квитанцій; 5701,19 доларів США - безготівкове списання коштів з поточного рахунку у валіюті; 149 454,49 грн було утримано з заробітної плати та 115 755,48 грн сплачено самостійно.

Тому для неї є незрозумілим, куди були списані кошти з її рахунків в таких розмірах, якщо за версією Банку за 7 років вона погасила лише 7900 доларів? Резюмуючи наведене, вона вважає, що реальна заборгованість за кредитом складає близько 30-35 000 доларів США, більш точну суму назвати не може, оскільки не знає, як нараховувалися відсотки, яка сума йшла на щомісячний платіж по тілу кредиту.

23 жовтня 2019 року були надані додаткові письмові пояснення позивачів за зустрічними позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де вони зазначили, що згідно умов п.2.1.3 Додаткового договору від 17.01.2012 року № 6 до кредитного договору врегульовано питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виокнання основного зобов`язання в разу порушення умов кредитного договору позичальником. Така вимога була направлена ОСОБА_2 , 26 березня 2015 року про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів. Враховуючи умови кредитного договору , строк виконання основного зобовязання змінено, тобто він настав 26 квітня 2015 року.Оскільки договорами поруки від 18.06.2008 не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то згідно вимог ст. 526, 559 ЦК України Банк повинен був звернутися до суду з позовом до поручителів в шестимячний строк з настання дострокового строку виконання основного зобов`язання, тобто до 15 жовтня 2015 року, натомість звернувся до суду з цим позовом 26 серпня 2016 року. Таким чином порука є припиненю з 25 жовтня 2015 року відповідно до ст. 559 ЦК України.

23 жовтня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 також подала додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що оскільки Банк достроково змінив строк виконання основного зобовязання ще 28 липня 2015 року, отже нарахування процентів Банком після цієї дати є неправомірним, що узгоджується з позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Судуд від 28.03.2018 року - право кредитор нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договром строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Після цього судові засідання по справі неодноразово відкладалися через неявку відповідачки та позивачів за зустрічними позовами та за клопотаннями їх представника.

Представник позивача за первісним позовом просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовів заперечує.

Відповідачі за первісним позовом у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, направили свого представника адвоката Мутьєва Д.В.

В судовому засіданні представник позивачів за зустрічним позовом та відповідачки ОСОБА_2 суду пояснив, що порука є припиненою за спливом шестимісячного строку , протягом якого Банк не звернувся до суду з відповідним позовом, з дня направлення Банком досудової вимоги 26 березня 2015 року, в якій Банк вимагав впродовж 30 днів сплатити Банку всю суму боргових зобов`язань достроково.

Також заявив про застосування строків позовної давності, адже з розрахунку позовних вимог Банку вбачається, що кредит взагалі не погашався з кінця 2008 по 2012 рік, що фактично не могло бути.

Звернув увагу, що в розрахунку позовних вимог Банком не зазначено розмір процентної ставки, за якою нараховується заборгованість за відсоткам, що унеможливлює перевірити правильність нарахування заборгованості.

Як стверджує ОСОБА_2 , що за вказаний період вона сплатила Банку близько 97 000 доларів по двом кредитам, при цьому в іншому кредитному договорі тіло кредиту було 20000 доларів США і він не є погашеним, отже з такої суми погашень в рахунок сплати за цим кредитом Банком визначено лише 7600 доларів США, що не є можливим.

Зазначив, що за підрахунками відповідача, її реальна заборгованість за цим кредитним договром складає приблизно 35-40 тисяч доларів США.

Відповідачка сумлінно виконувала умови договору, поки її не звільнили з роботи в Банку, вона працювала у позивача керівником одного з відділень. Неодноразово вона намагалася врегулювати спір в добровільному порядку, укласти договри реструктуризації заборгованості , проте Банк пропонує умови, які неможливо виконувати.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

18 червня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» (далі-Банк) та відповідачем ОСОБА_2 (далі-Позичальник) був укладений кредитний договір №ML-401/035/2008, відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит з цільовим призначенням - оплата нерухомості, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту - 64128,65 доларів США. Дата остаточного повернення кредиту - 15 червня 2028 р за умови сплати ануїтетних платежів згідно графіку, який підписується сторонами та є невід`ємною частиною договору. Зазначена плаваюча процентна ставка у розмірі фіксований відсоток 2,49% + FIDR ( процентна ставка по строкових депозитах фізиних осіб у валюті тотожній валюті кредиту , що розміщені в банку на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Зазначено поточний рахунок за договором : 2620 6 101556315.

Відповідно до п.1.5.1 умов Договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором.

Згідно п. 1.5.1.3 вказаного Договору, прри надходженні до Барнку коштів на виконання боргових зобов`язань , Банк направляє такі кошти на погашення боргу у наступній черговості: 1) прострочені відсотки, 2) проценти нараховані на прострочену заборгованість; 3)прострочена до повернення сума кредиту;4) пеня за несплату в строку процентів; 5) пеня за неповернення в строк суми кредиту; 6)строкові проценти за кредитом; 7) штрафи; 8) сума основного боргу за кредитом.

За п. 1.5.2 Банк має право на договірне списання коштів з будь-якого рахунку позичальника , відкритого в Банку, для виконання боргових зобов`язань за цим договором.

Відповідальність позичальника передбачена Розділом 4 Договору.

Згідно Додатку № 1 до вказаного договору, який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить 10,99 % річних , щомісячний ануїтетний платіж становить 667,95 доларів США , передбачені також супутні витрати на оформлення договору придбання нерухомого майна, страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну процентну ставку 12,7% та абсолютне значення подорожчання кредиту 102 960,10 доларів США.

Забезпеченням виплати кредиту є також іпотека нерухомого майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи та наданим для огляду суду оригіналом валютного меморіального ордеру № 1 від 18 червня 2008 року підтверджується отримання ОСОБА_2 64 128,65 доларів США - видача кредиту згідно кредитного договру від 18.06.2008 №МЛ-401/035/2008.

18 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-401/039/2008, відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань як солідарні боржники.

18 червня 2008 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №SR-401/040/2008, відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань як солідарні боржники.

18 червня 2008 року між Банком та позичальником був укладений Додатковий Договір №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни та доповнення до вищезазначеного договору.

28 січня 2009 року між Банком та позичальником був укладений Додатковий договір №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни та доповнення до вищевказаного кредитного договору - в тому числі виклали графік платежів в новій редакції ( додаток № 2).

Згідно Додатку № 2 до вказаного договору, який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить 10,99 % річних , щомісячний ануїтетний платіж становить 687,51 доларів США - з першим платежем 15 квітня 2009 року , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну процентну ставку 12,59% та абсолютне значення подорожчання кредиту 100 744,41 доларів США.

13 квітня 2009 року між сторонами був укладений Додатковий договір №2 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни та доповнення до вищезазначеного договору- в тому числі на період з 15 квітня 2009 до 14 грудня 2009 року використовується фіксована процентна ставка 7,00 % річних, виклали графік платежів в новій редакції ( додаток № 1).

Згідно Додатку № 1 до вказаного договору, який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить з дати підписання до 15.12.2009 року 7,00 % річних , щомісячний ануїтетний платіж становить 722,86 доларів США - з першим платежем 15 квітня 2009 року , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну процентну ставку 14,26 % та абсолютне значення подорожчання кредиту 117 887,60 доларів США.

13 квітня 2009 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір №1 до договору поруки №SR-401/039/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору, а саме термін кредитний договір вважати - кредитний договір № МЛ-401/035/2008 від 18.06.2008 року, укладений між кредитором та боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Доповнили п.2.2. Договору поруки п.2.2.1 аступного змісту - в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договору , такі боргові зобов`язання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договрів до цього Договору.

13 квітня 2009 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений Додатковий договір №1 до договору поруки №SR-401/040/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору, а саме термін кредитний договір вважати - кредитний договір № МЛ-401/035/2008 від 18.06.2008 року, укладений між кредитором та боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Доповнили п.2.2. Договору поруки п.2.2.1 аступного змісту - в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договру , такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договрів до цього Договору.

01 червня 2009 року між сторонами був укладений Додатковий договір №3 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни до вищевказаного кредитного договору - щодо відсотків за користування кредитом з 01.06.2009 року.

Згідно Додатку № 1 до вказаного додаткового договору № 3 , який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить з дати підписання 7,00 % річних , щомісячний ануїтетний платіж становить 523,80 доларів США - з першим платежем 15 червня 2009 року , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну процентну ставку 8,06 % та абсолютне значення подорожчання кредиту 58239,23 доларів США.

15 липня 2009 року між сторонами був укладений Додатковий договір №4 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни до вищевказаного кредитного договору- щродо фіксованої процентної ставки на період з 15.072009 по 15 січня 2010 у розмрі 6,50% річних.

Згідно Додатку № 1 до вказаного додаткового договору № 4 , який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить з дати підписання до 15.01.2010 року 6,500 % річних , щомісячний ануїтетний платіж становить 722,86 доларів США - з першим платежем 15 квітня 2009 року , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну процентну ставку7,94 % та абсолютне значення подорожчання кредиту 59985,55 доларів США.

15 липня 2009 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір №2 до договору поруки №SR-401/039/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору, де термін кредитний договір вважати - кредитний договір № МЛ-401/035/2008 від 18.06.2008 року, укладений між кредитором та боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. Повернення основної суми кредиту повернути не пізніше 15 червня 2028 року . Доповнили п.2.2. Договору поруки п.2.2.1 наступного змісту - в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договору, такі боргові зобов`язання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього Договору.

15 липня 2009 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений Додатковий договір №2 до договору поруки №SR-401/040/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору- такого ж змісту.

15 березня 2010 року між сторонами був укладений Додатковий договір №5 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни до вищевказаного кредитного договору- щодо розміру фіксованої відсоткої стаки на період з 25 березня 2010 по 16 серпня 2010 у розмрі 7,08 % річних, ана період з 15 лютого 2010 до повного виконання боргових зобовязань - відсоткова ставка є плаваючою і дорівнює 1,94 % відсотків річних + вартість залучених ресурсів банку.

Згідно Додатку № 1 до вказаного додаткового договору № 5 , який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить з дати підписання до 16.08.2010 року 7,08 % річних , з 16.08.2010 до 15.02.2011 - 7,15% річних, з 15.02.2011 - до дати закінчення кредитного договру - 7,15% ,щомісячний ануїтетний платіж становить 564,20 доларів США , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено абсолютне значення подорожчання кредиту 55 648,20 доларів США.

15 березня 2010 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений Додатковий договір №3 до договору поруки №SR-401/039/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору - в тому числі на дату укладення додаткового договру розмір забезпечених борговихї зобов`язань , забезпечених порукою стнаовить 66856,26 доларів США. Пункт 2.2.1 - в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договору, такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього Договору.

15 березня 2010 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений Додатковий договір №2 до договору поруки №SR-401/040/2008, відповідно до якого сторони внесли зміни до умов договору -аналогічного змісту.

17 січня 2012 року між сторонами був укладений Додатковий договір №6 до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого сторони внесли зміни до вищевказаного кредитного договору. Доповнено п. 2.1.3. Дострокове виконання боргових зобовязань за ініціативою банку, де передбачено порядок надсилання вимоги банку щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або визначеній частині у випадку невиконання позиальником своїх боргових та інших зобовязань за кредитом. При цьому зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено протягом 60 днів з дня отримання вимоги. Пунктом 2.1.3.3. цього договору встановлено, що у випадку виконання позичальником вимоги банку у встановлений цим додатковим договором строк, або якщо протягом цього часу позичальник усуне порушення умов кредитного договору, вимога вважається відізваною банком (втрачає чинність), у зв`язку з чим боргові зобов`язання підлягають виконанню позичальником в розмірі , порядки та строки визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями.

Згідно Додатку № 1 до вказаного додаткового договору № 6 , який підписано відповідачем , відсоткова ставка за кредитом становить з 01.02.2012 - 6,33% річних, щомісячний ануїтетний платіж становить 526,97 доларів США на суму 63632,48 доліарів з дати видачі 17.01.2012 , передбачені також витрати страхування. Графік містить чітке визначення розподілу щомісячного платежу : частини на погашення основної суми кредиту та частини на проценти за користування кредитом. Також зазначено реальну відсоткову ставку 6,96 %, абсолютне значення подорожчання кредиту 41 296,33 доларів США.

На адресу відповідачів надсилалися досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором на вказану в договорі їх адресу 05 липня 2016 року, відповідно до якої Банк вимагав протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги здійснити дострокове виконання боргових зобов`язань.

Також представником відповідача надано суду оригінал досудової вимоги на адресу ОСОБА_2 про повне погашення кредитної заборгованості в строк 30 календарних днів з моменту відправлення вимоги - 26 березня 2015 року.

Дотепер відповідачі свої зобов`язання за вищевказаними договорами не виконали, заборгованість станом на 20 жовтня 2017 р. становить 62 800, 95 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 664 222 грн. 03 коп), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ станом на 20.10.2017 року - 1 489 405, 04 грн.), заборгованість по процентам - 6596,88 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -174 816,99 грн.). При цьому з розрахунку заборгованості позичальника, доданого до заяви про збільшення розміру позовних вимог , вбачається, що відсотки за коритування крдитом нараховані відповідачеві за період з 02 травня 2015 року по 29 лютого 2016 року з розрахунку 6,32%, за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2016 року з розрахунку 5,64%, за період з 01. серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року з розрахунку 4,98%, за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2016 року з розрахунку 4,32 %, за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2017 року з розрахунку 3,77 %, за період з 01 лютого 2017 року по 31 травня 2017 року з розрахунку 2,72%, за період з 01 червня 2017 року по 19 жовтня 2017 року з розрахунку 2,22% річних; заборгованість за штрафними санкціями відсутня.

З виписки по рахунку № НОМЕР_3 ( валюта доллар США) ОСОБА_2 за період з 18 червня 2008 по 01.01.2011 вбачається, що рух коштів здійснювався за напрямками - видача готівки з поточного рахунку , внесок на поточний рахунок , поповнення поточного рахунку для подальшого поповнення вкладного рахунку за договором № 401/145/08 від 11 березня 2008 - без жодного призначення платежу на поповнення кредиту.При цьому суд звертає увагу на те, що коли ОСОБА_2 , здійснювалося внесення платежів на поповнення вкладного рахунку, то чітко зазначено і номер договору, і конкретне цільове призначення платежу.

Отже , наведеним спростовується твердження відповідачки, що начеб-то всі платежі та внесення нею коштів на вказаний рахунок вносилися нею на погашення кредитної заборгованості та не були враховані банком безпідставно.

З виписки по рахунку за пеірод з 31 січня 2012 року по 03 квітня 2015 року, наданого самою відповідачкою, вбачається, що ОСОБА_2 , щ цього рахунку здійснювала і платежі за товари та послуги, отримувала відсотки та суми за ощадним вкладом, погашала відсотки за іншим договором № 401/1242/09 від 29 січня 2009 року та за договором від 15 травня 2009 року № , просто поповнювала власний рахунок, здійснювалися утримання за заробітної плати для погашення заборгованості перед банком по кредиту (без зазначення якого смаме) у розмірах по 4000 грн, отримувала нараховані відсотки за вкладом за договором № 401/127/06 від 15.05.2006, здійснювала приватні перекази, поповнювала ощадний вклад згідно договору від 05 червня 2014 року .

Отже , наведеним спростовується твердження відповідачки, що начеб-то всі платежі та внесення нею коштів на вказаний рахунок вносилися нею на погашення кредитної заборгованості та не були враховані банком безпідставно.

З виписки по рахунку, наданого Банком, вбачається , що ОСОБА_2 , користувалася вказаним рахунком як поточним, здійснювала з нього, крім погашення кредиту інші операції розрахункові, в тому числі в поповнення свого вкладного рахунку. Суми ж, які були зараховані банком на погашення саме кредитного договру № 401/035/2008, повністю співпадає за періодами та сумами з оригіналами валютних меморіальних ордерів, наданих позивачем на вимогу суду, з чітким зазначенням платежу -"погашення нараховних відсотків по кредиту згідно договору №МЛ -401/035/2008 від 18.06.2008 та погашення кредиту згідно договору №МЛ -401/035/2008 від 18.06.2008

З наданих ОСОБА_2 квитанцй за період з 09 липня 2008 року по 14 червня 2016 року вбачається, що вони мають різне призначення платежу, як-от :

- за період з 04.03.2009 по 07.09.2009 року , з 25 вересня по 08 лютого 2010 в гривні " поповнення поточного рахунку для купівлі іноземної валюти на аукціоні;

-за червень 2016 року в гривні "поповнення поточного рахунку";

- за період з 09 липня 2009 до 10 березня 2010 "Внесок готівки на поточний рахунок (операція не повязанан з підприємницькою та інвестиційною діяльністю";

Квитанції за 06-15 квітня, 05-17 травня 2010 року, 01 квітня 2011 -03 вересня 2012 , 03 червня 2010-15 червня 2011, 01 жовтня 2012 - 04 червня 2015 мають призначення платежу "поповнення поточного рахунку для погашення кредиту (в доларах) - без зазначення номеру кредитного договору.

Також, як вбачається з меморіальних ордерів за період з 03 квітня по 03 вересня 2015 року ОСОБА_2 , щомісяця вносила кошти з призначенням платежу "Погашення простроченої заборгованості по кредиту згідно договору №МЛ -401/035/2008 від 18.06.2008 за рахунком № НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.

За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, на які посилаються позивачі за зустрічними позовами - жовтнеь 2015 року) , порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З аналізу вказаних норм вбачається, що порука є строковим зобов`язанням, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно із ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Зі змісту договорів поруки, укладених між позивачем та відповідачем 18 червня 2008, вбачається, що вони не містять строку, після якого порука припиняється.

Передбачена Договорами поруки умова про їх дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Так, представником позивачі за зустрічними позовами надано суду оргиніал досудової вимоги Банку про дострокове повернення усієї суми кредитних коштів , направлену на адресу позичальника 26 березня 2015 року, і встановлено 30 денний термін для виконання основного зобов`язання.

В матеріалах справи міститься також вимоги Банку про дострокове повернення кредиту, направлені Банком позичальнику та поручителям в липні 2016 року.

Разом з тим, пунктом 2.1.3.3. Додаткового договору № 6 до кредитного договору передбачено , що у випадку виконання позичальником вимоги банку у встановлений цим додатковим договором строк , або якщо протягом цього часу позичальник усуне порушення умов кредитного договору , вимога вважається відізваною банком (втрачає чинність), у зв`язку з чим боргові зобов`язання підлягають виконанню позичальником в розмірі , порядки та строки визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями.

Матерілами справи підтверджується, як наданими позивачем меморіальними ордерами, так і наданими самим позичальником квитанціями, що ОСОБА_2 щомісячно з квітня по вереснь 2015 року - тобто після отримання першої досудової вимоги Банку - вносила платежі на погашення простроченої заборгованості.

За такого, оскільки протягом встановленого Банком строку позичальник почав усувати порушення Кредитного договору, вимога вважається відізваною банком (втратила чинність), у зв`язку з чим боргові зобов`язання підлягали виконанню позичальником в розмірі , порядки та строки визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями ( що і відбувалося до вересня 2015 року).

Згідно з умов укладених Додаткових договір №2 від 15 липня 2009 року до договорів поруки від 18.06.2008 , укладених між Банком та ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ( жодних доказів того, що останні не підписували ці договори позивачі за зустрічним позовом суду не надали і на такі докази не посилалися), термін кредитний договір вважати - кредитний договір № МЛ-401/035/2008 від 18.06.2008 року, укладений між кредитором та боржником, з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками. При цьому за п.2.2.1 Договору поруки ( доповненим) в разі зміни боргових зобов`язань після укладення цього договору, такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному обсязі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього Договору.

З огляду на наведене, поручителі погодилися, що вони несуть солідарну відповідальність з позичальником в обсязі, встановленому кредитним договром з усіма наступними змінами та длоповненнями, - без укладання додакових договорів.

Отже, положення додаткового договору № 6 до кредитного договру, згідно яких досудова вимога від 26.03.2015 року вважається такою, що втратила чинність, розповсюджується і на зобов`язання поручителів, а отже порука не є припиненю з 25 жовтня 2015 року, як-то стверджують позивачі за зустрічним позовом.

Наведене стосується і посилання позивачів за зустрічним позовом і на, як підставу позовних вимог, на ч.1 ст. 559 ЦК України ( в редакції на час виникненя спірних правовідносин) щодо припинення поруки у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Крім того, матеріалами справи , а саме додатковими договрами № 3-6 до кредитного договору та доданими до них графіками платежів , які підписані кредитором та позичальником, та є невід`ємною частиною самого кредитного договору, спростовується таке твердження поручителів - адже обсяг основного зобов`язання ( абсолютне подорожчання кредиту, розмір щомісячного ануїтетного платежу, і, щонайголовніше, розмір річної відсоткової ставки за договором) змінювався у бік зменшення, що призвело до зменшення обсягу відповідальності поручителів, а не навпаки.

За такого, суд не вабачає підстав для задволення зустрічних позовів за їх безпідставністю та недоведеністю.

Що стосується вимог первісного позову.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статтей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , як поручителями, не виконувалися належним чином зобов`язання за Кредитним договором від 18.06.2008 року № МЛ-401/035/2008 з подальшими змінами , внесеними Додаковими договорами №№1-6, внаслідок чого існує заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів як солідарних боржників на користь позивача. Вимагати дострокового погашення заборгованості, у разі порушення умов кредитного договору, є правом Банку.

Розмір основної суми боргу не перевищує розмір фактичної заборгованості за кредитом, погодженої позичальником у додаткових угодах до договору, відсотки нараховані Бангком у відповідності до умов Кредитного договору з подальшими змінами, а про стягнення з відповідачів штрафних санкцій за порушення умов договору - позовних вимог Банк не заявляв і така заборгованість не нараховувалася.

При цьому, відповідачі не спростували розмір заборгованості, нарахований банком, власного обґрунтованого розрахунку суду не надали. Квитанції, надані відповідачкою ОСОБА_2 не спростовують розмір її заборгованості перед банком по вказаному кредитному договру, оскільки переважна більшість з них не містять призначення платежу " на погашення кредиту", а ті , що містять - не мають визначного призначення саме на погашення кредитного договору від 18.05.2008 - за наявності у неї ще кредитних зобов`язань перед Банком ( детальне обгрутування по квитанціям наведене судом вище) .

Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд дійшов висновку, що хибними є доводи відповідача про відсутність у нього заборгованості перед банкому заявленому позивачем розмірі, оскільки зазначене спростовується встановленими судом в ході розгляду обставинами справи - звертаючись до суду із даним позовом ПАТ «ОТП Банк» було надано розрахунок заборгованості, який повністю підтверджується наданим банком розрахунком, виписками по рахунку позивачкльника, оригіналами меморіальних ордерів.

Разом з тим, відповідачкою не надано суду належного та допустимого доказу на підтвердження сплати нею коштів на погашення вказаного кредитного договру в більшому розмірі , ніж зараховано Банком, і що Банком безпідставно не враховані певні її платежі.

Так, відповідачка відмовилася від проведення судової економічної експертизи , яка була призначена судом за її ж власним колопотанням, і для проведення якої судом було витребувано у позивача всі наявні у Банку первинні бухгалтерські документи, оригінали меморіальних ордерів, договрів, виписки по усім , заявленим відповідачкою , рахункам, відкритих нею у Банку, за усі, зазначені нею самою періоди.

Наслідки, передбачені ст. 109 ЦПК України, щодо ухилення від участі в експертизі, відповідачці були роз`яснені.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

За такого, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про погашення нею приблизно 42 000 доларів США по вказаному кредиту, і загальний залишок заборгованості приблизно 35 000 доларів США, оскільки рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, а відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Так, оскільки для з`ясування цих обставин, що мають значення для справи і про які посилалася відповідачка , необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, експертизи не проведена саме за відмовою відповідача, інших доказів нею не надано, отже розрахунок заборгованості за кредитним договром, відповідачем не спростовано.

Установивши наведені вище обставини, які свідчать про те, що відповідачі за первісним позовом порушили умови кредитного договору щодо своєчасного погашення суми кредиту, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів солідарно відповідно до положень кредитного договору, договору поруки та ст.ст.526, 554 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 628 ЦК України означає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що умови як кредитного договору, так і договорів поруки - з усіма наступними змінами та доповненнями були погоджені сторонами та затверджені їх підписами під договором. Сторони своїм вільним волевиявленням визначили умови кредитного договору.

За таких обставин позовні вимоги первісного позову про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Що стосується заяви представника відповідача за первісним позовом про застосування строку давності , оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 , не погашала кредитну заборгованість з 2008 по 2012 роки, то суд не знаходить підстав для її задоволення.

По-перше, позивачем і не заявлено вимог про стягнення відсотків чи штрафних санкцій , нарахованих відповідачам за вказаний період. По-друге, за вказаний період як раз і укладалися з відповідачкою численні Додаткові договори до кредитного договору, якими вносилися певні зміни до його умов, змінювався і графік погашення кредиту, і розмір щомісячних платежів, отже такі дії сторін свідчать про досягнення між кредитором та позичальником домовленості щодо строків погашення заборгованості. При цьому, як пояснив представник відповідача, вона на той пеірод працювала начальником одного з відділень ПАТ "ОТП БАНК" і мала можливість отримувати певні поступки від керівництва. По-третє , здійснюючи погашення заборгованості за кредитом в період 2012-2015 років ОСОБА_2 вчиняла дії , що свідчать про визнанняю свого боргу, отже застосовуються положення ч.3 ст. 264 ЦК України.

При цьому суд звертає увагу на те, що у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (аналогічної позиції дотримується Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень у своєму Висновку № 11 [2008]). Таким чином, суди не повинні ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі, але не зобов`язані надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов`язань, узятих на себе за кредитним договором та договорами поруки, у зв`язку з чим з них необхідно стягнути заборгованість в солідарному порядку у сумі 62 800, 95 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 664 222 грн. 03 коп), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ станом на 20.10.2017 року - 1 489 405, 04 грн.), заборгованість по процентам - 6596,88 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -174 816,99 грн.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі по 8 321 грн. 11 коп з кожного.

Керуючись ст. ст. 12,13, 79-84, 141, 259-265,273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість в сумі 62 800, 95 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 664 222 грн. 03 коп), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ станом на 20.10.2017 року - 1 489 405, 04 грн.), заборгованість по процентам - 6596,88 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -174 816,99 грн.).

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість в сумі 62 800, 95 доларів США (що складає еквівалент за курсом НБУ - 1 664 222 грн. 03 коп), з якої: заборгованість за кредитом - 56204,07 дол.США (що складає еквівалент за курсом НБУ станом на 20.10.2017 року - 1 489 405, 04 грн.), заборгованість по процентам - 6596,88 дол. США (що складає еквівалент за курсом НБУ -174 816,99 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у розмірі по 8 321 грн. 11 коп. з кожного.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, або який не був присутній при його проголошенні має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін :

Позивач: Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" , 01033 м.Київ, вул.Жилянська, 43,

відповідачі:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5

ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6

ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7

Повний текст рішення суду виготовлено 23 червня 2020 року

Суддя ГУДЕНКО О.А