Дата документу 27.05.2020 Справа № 336/5855/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3855/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1441/20 Зарютін П.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ілюшкіної Альони Євгеніївни, стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування його рішень,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіної А.Є., стягувач: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування його рішень, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2007 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Зазначає, що на примусовому виконанні державного виконавця Шевченківського районного РВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіної А.Ю. знаходиться виконавчий лист № 2-334/07, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 01.10.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2004 року народження, у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно.

06.05.2016 року державним виконавцем винесена постанова «Про відкриття ВП №51098512», копія якої на адресу ОСОБА_1 не надходила, що обмежило боржника у праві на добровільне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2007 року (справа№ 2-334/07).

10.09.2019 року боржник від державного виконавця отримав ряд постанов та розрахунок заборгованості по аліментам.

З даним розрахунком заявник повністю не згоден, оскільки вважає, що державним виконавцем Ілюшкіною А .Є. були використані непідтверджені документально дані як про розмір доходів боржника, так і про розмір перерахованих боржником стягувачу сум в якості аліментів.

Крім того, заявник ОСОБА_1 вважає, що тимчасові обмеження, встановлені постановами державного виконавця, є такими, що мають ознаки свавільності зі сторони державного виконавця.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. щодо обчислення заборгованості по аліментам ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по виконавчому листу № 2-334/07 за період з вересня 2007 року по червень 2019 року; скасувати постанову від 21.08.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову від 09.07.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; постанову від 09.07.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову від 09.07.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову від 21.08.2019 року про накладання штрафу; постанову від 21.08.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які винесені неправомірними діями державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року відмовлено у задоволені скарги.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повній мірі дослідженні обставини справи, не надано належної оцінки доказам по справі. Відмовляючи в задоволені скарги суд неправомірно виходив із недоведеності факту сплати аліментів, а також того, що стягнення з місця роботи було саме не підставі виконавчого листа. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя подав відзив за змістом якого повністю погоджується з встановленими судом обставинами та вважає, що доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення суду першої інстанції залишитим без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, права і свободи заявника не були порушені.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіної А.Є. знаходиться виконавчий лист № 2-334/07, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 01.20.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області від 05.06.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51098512.

Згідно розрахунку станом на 30.06.2019 року загальна заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 34 454,40 грн.

09.07.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

09.07.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

09.07.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

21.08.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

21.08.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. встановлено накладення на боржника штрафу.

05.09.2019 року постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя Головного ТУЮ у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. звернуто стягнення на доходи боржника.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 451 ЦПК України за результатом розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, а положеннями ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 71 Закон України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

У разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищезазначених підстав.

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» - строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини 9-14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тобто для застосування обмежень передбачених ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» обчислюється заборгованість зі сплати аліментів за весь період часу з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання і до фактичного погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення зазначених постанов було те, що станом на 30 червня 2019 року заборгованість по аліментам утворилась за період більш ніж 3 роки на суму 34 454,40 грн., сукупний її розмір перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Розмір заборгованості по сплаті аліментів боржник не оспорював.

В матеріалах справи наявні всі докази, що підтверджують існування заборгованості боржника із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення у вказаній справі.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 01 червня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко