24.06.2020 227/309/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Золотоколодязької сільської ради, Добропільської районної державної адміністрації, Шахівської сільської ради, про скасування державної реєстрації та кадастрових номерів земельних ділянок, внесення земельної ділянки в Державний земельний кадастр, -

в с т а н о в и в:

у січні 2019 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Золотоколодязької сільської ради про скасування державної реєстрації та кадастрових номерів земельних ділянок, внесення земельної ділянки в Державний земельний кадастр.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому належить земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 172417, який виданий на підставі рішення Золотоколодязької сільської ради від 05.10.2001 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 20 від 21.02.2001 року. ФОП ОСОБА_8 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району за межами населених пунктів. Однак, рішенням № РВ-018 Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру йому було відмовлено, у зв`язку з перетином ділянки позивача з земельною ділянкою ОСОБА_6 кадастровий № :01:000:0359 зі співпадінням на 3,1672%, та перетином земельної ділянки позивача з земельною ділянкою ОСОБА_7 з кадастровим № :01:000:0362, яка співпадає на 10,8871%. Позивачу було рекомендовано виправити помилки, внаслідок яких відбулася помилка електронного документу. Зазначив, що відповідачам було виділено земельні частки (паї) на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 67 від 17.02.2004 року та взамін на сертифікати даним особам видані державні акти на право власності на земельну ділянку, як власникам земельних часток (паїв) КСП ім. Мічуріна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку з чим, просив скасувати державну реєстрацію спірних земельних ділянок, скасувати їх кадастрові номери, як такі що присвоєні незаконно, та внести його земельну ділянку в державний земельний кадастр.

Від Добропільської районної державної адміністрації Донецької області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що райдержадміністрація управлінських рішень щодо надання громадянам, які вийшли з членів КСП «Мічуріна», земельних ділянок у приватну власність, на які вони мали право згідно ч. 9 ст. 5 Земельного кодексу України, не приймала, жодного відношення до рішення сесії Золотоколодязької сільської ради від 05 жовтня 2001 року не має. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 17 лютого 2004 року № 67 «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Мічуріна Золотоколодязької сільської ради» прийнято згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Мічуріна, на підставі якого видані державні акти відповідачам. Діяльність райдержадміністрації провадилась виключно на підставах та межах повноважень, визначених законом. Просили вирішити спір на розсуд суду. (т. 1 а.с.148-150)

Від Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області також надійшов відзив на цивільний позов про визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки, в якому представник відповідача просив відмовити в позові. В обґрунтування відзиву зазначив, що кадастровий реєстратор перед прийняттям рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснює перевірку відповідності документів вимогам законодавства, що і було зроблено даним державним реєстратором у випадку з реєстрацією земельної ділянки ОСОБА_5 . Дані обставини унеможливлюють внесення відповідачем до Державного земельного кадастру відомостей щодо визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в частині перетину земельної ділянки ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 189-194)

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року первісних відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з їх смертю 19 січня 2018 року та 28 серпня 2015 року відповідно, замінено належними відповідачами - їх правонаступниками: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та залучено в якості співвідповідача Добропільську районну державну адміністрацію. (т. 1 а.с. 132)

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року було зупинено провадження по справі для встановлення правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_5 . (т. 1 а.с. 198)

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2020 року провадження по справі поновлено, залучено правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_5 його доньку ОСОБА_9 . (т. 1 а.с.234)

Позивач ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від представника позивача за довіреністю, ОСОБА_11 , надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі. (т. 2 а.с.21-22)

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Із заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертались, відзиву на позовну заяву не надавали.

Представники відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (т. 1, а.с. 196), Золотоколодязької сільської ради (т. 1, а.с. 58, 147, 188), Добропільської районної державної адміністрації Донецької області (т. 2, а.с. 18-19), Шахівської сільської ради (т. 2, а.с. 20) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_5 був власником земельної ділянки, площею 5,01 га, розташованої на території Золотоколодязької сільської ради, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 172417, виданого на підставі рішення Золотоколодязької сільської ради від 05 жовтня 2001 року (т. 1 а.с. 9-10, 12), що також підтверджується актом приймання передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності ТОВ «Мічуріна» власнику сертифіката серії ДН № 0ІІ4639 ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 11)

Однак, після розгляду заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 29 жовтня 2018 року та технічної документації із землеустрою, в отриманні кадастрового номеру ОСОБА_5 рішенням № РВ-018 державного кадастрового реєстратора Відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було відмовлено, у зв`язку з тим, що електронний документ не відповідає вимогам п. ІІІ Постанови КМУ 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру від 17.10.2012 року». Площа перетину ділянок з ділянкою ОСОБА_6 :01:000:0359 співпадає на 3,7672 %, з ділянкою ОСОБА_7 :01:000:0362 на 10,8871%. (т. 1 а.с. 22)

Згідно відповіді Відділу у Добропільському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (т. 1 а.с. 24), на підставі розпорядження голови Добропільської райдержадміністрації № 67 від 17 лютого 2004 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, серії ДН № 078913 (т. 1 а.с.25) та серії ДН № 078916 (т. 1 а.с. 26) відповідно, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Золотоколодязької сільської ради (т. 1 а.с.24, 27-29).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача ОСОБА_5 , спадщину прийняла його донька ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 222, 224).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідача ОСОБА_6 , спадщину, в тому числі і земельну частку (пай), прийняли його сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 65, 78, 79).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідача ОСОБА_7 , спадщину, в тому числі і земельну частку (пай), прийняв її син ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 102, 109).

Як вбачається з матеріалів справи право власності на земельну частку (пай) в ОСОБА_5 виникло значно раніше (державний акт на право приватної власності на землю видано 21 лютого 2002 року), ніж право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (державні акти на право приватної власності на землю видані 12 липня 2004 року).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України визначає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про землеустрій», врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність та користування земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

З 01 січня 2002 року відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності або право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно статті 125 Земельного кодексу України, в редакції Закону N 1066-VI ( 1066-17 ) від 05.03.2009 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок», право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникало з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; або свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (чинний на 01 січня 2004 року), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,

визначених цим Кодексом.

Таким чином, Добропільській райдержадмінстрації, видаючи розпорядження «Про затвердження проекту землеустрою, щодо організації території земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Мічуріна Золотоколодязької сільської ради», в тому числі про передачу в приватну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельних ділянок, що межують з земельною ділянкою ОСОБА_5 , необхідно було вирішити та узгодити питання щодо меж земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки в ОСОБА_5 вже існувало право власності на сусідню земельну ділянку.

Тобто, Добропільська районна державна адміністрація, надаючи у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельні ділянки, повинна була вчинити дії, що унеможливлювали б їх накладення на земельну ділянку ОСОБА_5 , оскільки в даному випадку має місце накладення плану-схеми земельних ділянок третіх осіб з земельною ділянкою ОСОБА_5 , що, в свою чергу, позбавляло позивача, а після його смерті - правонаступниці можливості реалізувати в подальшому своє право власника земельної ділянки.

З матеріалів справи випливає, що в даному випадку вбачається неналежне розроблення проекту землеустрою та технічної документації (з суттєвими порушеннями) під час передачі земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки поряд існувала земельна ділянка ОСОБА_5 , у якого вже існувало право власності на земельну ділянку, і заходів щодо недопущення накладення даних земельних ділянок на інші сусідні земельні ділянки, право власності яких вже існувало на той час, вжито не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, якщо правовий акт органу місцевого самоврядування, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований у судовому порядку.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що саме винесенням Добропільською районною державною адміністрацією розпорядження № 67 від 17 лютого 2004 року «Про затвердження проекту землеустрою, щодо організації території земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП ім. Мічуріна Золотоколодязької сільської ради», тобто дією, та не вжиттям заходів щодо не накладення меж земельних часток (паїв) на межі тих ділянок, що вже перебувають у приватній власності, тобто бездіяльністю, було порушено право приватної власності на земельну частку (пай) ОСОБА_5 .

А отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявне порушення місцевим органом державної виконавчої влади прав та інтересів ОСОБА_5 у сфері публічно-правових відносини, допущене даним органом при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, вона має право звернутися за захистом своїх порушених прав до адміністративного суду.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року за № 8 «Про деякі питання юрисдикції адміністративних судів», за змістом статті 126 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, статті 19 Закону № 1952-IV(до внесення змін згідно із Законом України від 7 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр») державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом, є підставою для державної реєстрації цих прав. Ці акти видаються спеціально уповноваженим органом державної виконавчої влади у галузі земельних ресурсів Державним агентством земельних ресурсів України.

Видача державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку здійснювалася за єдиною визначеною процедурою, встановленою Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647.

Таким чином, ознаками цих державних актів є: видача органом виконавчої влади; видача в межах процедури державної реєстрації права власності, користування, що виникло на підставі правовстановлювального документа;єдиний порядок оформлення; фіксування факту державної реєстрації права власності на землю або користування землею.

Оскільки порядок видачі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку перебуває у сфері публічно-правових відносин, то спори щодо дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень з приводу їх видачі підлягають розгляду адміністративними судами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, оскільки відноситься до адміністративної юрисдикції, у зв`язку з чим розгляд даної заяви належить до юрисдикції адміністративного суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що у разі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Таким чином, провадження у справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Золотоколодязької сільської ради, Добропільської районної державної адміністрації, Шахівської сільської ради, про скасування державної реєстрації та кадастрових номерів земельних ділянок, внесення земельної ділянки в Державний земельний кадастр, підлягає закриттю, як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд роз`яснює, що позивач має право звернутись за захистом своїх порушених прав в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням предметної юрисдикції, до Донецького окружного адміністративного суду (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 1).

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_5 було сплачено судовий збір в розмірі 3842,00 грн, про що свідчить квитанія № 0.0..1 від 08 лютого 2019 року.

Враховуючи те, що провадження по справі підлягає закриттю та позивач має звернутись до суду в порядку іншого судочинства, суд вважає за необхідне повернути правонастунику померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 2019 року позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 сплаченої при зверненні до суду ОСОБА_5 суми судового збору в розмірі 3842,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255, ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Золотоколодязької сільської ради, Добропільської районної державної адміністрації, Шахівської сільської ради, про скасування державної реєстрації та кадастрових номерів земельних ділянок, внесення земельної ділянки в Державний земельний кадастр - закрити.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в м. Добропілля Донецької області повернути ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 11 грудня 1996 року Краматорським МВ УМВС України Донецькій області, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), яка є правонаступником позивача ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму судового збору в розмірі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок), яка була сплачена на р/р 5035, отримувач Добропільське УК/м.Добропiлля/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО отримувача) 899998, код отримувача 37755456, за квитанцією № 0.0..1 від 08 лютого 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

24.06.2020