Справа № 559/363/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого суддів Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 1999 року м. Дубно відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненська область, актовий запис № 187. Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною звернення до суду стало те, що на даний час у відносинах позивачки з відповідачем відсутнє порозуміння та повага. Відповідач не дбає про сім`ю та її благополуччя. На неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. На даний час сторони стали чужими людьми, не знаходять спільної мови та взаєморозуміння. Оскільки почуття кохання та взаємоповаги між ними відсутнє, то позивачка вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а призначення строків на примирення недоцільним. Просить шлюб розірвати. Дочку ОСОБА_3 , залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Позивачка у судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 07 вересня 1999 року м. Дубно відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненська область, актовий запис № 187, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначені сторони по справі (а.с. 7).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Враховуючи, що спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати її з позивачкою.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 113 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 07 вересня 1999 року м. Дубно відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненська область, актовий запис № 187, - розірвати.

Дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю.

Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити « ОСОБА_4 ».

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках автоматично продовжуються на період дії карантину.

Суддя: