ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2720/20 Справа № 176/2075/19 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Петешенкової М.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 05.04.2017 року на підставі кредитного договору №01 видано кредит у сумі 16 888,55 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.07.2019 року складає 36792,9 грн., з яких: 9822,55 грн. заборгованість за кредитом; 1439,15 грн. заборгованість за процентами; 5626,85 грн. заборгованість за комісією; 19904,35 грн. штрафні санкції.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 792,9 грн та судові витрати у справі (а.с.2-4).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.80-82).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, АТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (а.с.87-88).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 квітня 2017 року відповідачка ОСОБА_1 підписала заяву №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де зазначено її дані, а саме прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, місце проживання, а також те, що вона беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Також ОСОБА_1 просить надати їй кредит на загальні споживчі цілі в сумі 10193,04 грн. в тому числі на загальні споживчі цілі 8 910 грн та для оплати договору страхування 1 283,04 грн. з процентною ставкою 14% річних на строк 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2.40%. Також вищезазначена заява містить графік платежів із сумою платежу за розрахунковий період, комісією за обслуговування кредитної заборгованості, страхова премія, та інше. (а.с.7).

До вищезазначеної заяви додано публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у новій редакції яка діє з 01 жовтня 2016 року з додатками 1,2,3 та яка не містить підпису відповідачки та зазначення, що вона ознайомлена із даною пропозицією. (а.с.8-36)

Із виписки з рахунку ОСОБА_1 , підписаної представником позивача вбачається, що прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9 822,55 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 5 626,85 грн, прострочена заборгованість за процентами становить 1 439,15 грн при цьому строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн. строкова заборгованість за комісією становить 0 грн. строкова заборгованість за процентами становить 0 грн., неустойка за порушення зобов`язань по кредиту становить 19 904,35 грн (а.с.40)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2010 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір. Позивачем підписано заяву №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит на загальні споживчі цілі в сумі 10193,04 грн. в тому числі на загальні споживчі цілі 8 910 грн та для оплати договору страхування 1283,04 грн з процентною ставкою 14% річних на строк 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2.40%.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 01 від 05 квітня 2017 року, вбачається, що заборгованість нарахована в період з 05 квітня 2017 року по 05 квітня 2019 року, що відповідає умовам договору, оскільки строк кредитного договору становить 24 місяці.

Так, заборгованість відповідача перед позивачем складає 367 92,9 грн, з яких: 9822,55 грн заборгованість за кредитом; 1439,15 грн заборгованість за процентами; 5626,85 грн заборгованість за комісією; 19904,35 грн. штрафні санкції.

Визначаючи розмір боргу, колегія суддів виходить з розрахунку, який надано Банком, оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано.

Відповідач не спростував факт отримання кредитних коштів та частково сплачував заборгованість за договором, отже, не заперечував факт укладення кредитного договору, тому колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 9 822,55 грн.

Також, Банк просить стягнути заборгованість за процентами.

Як вбачається з заяви № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розмір процентної ставки погоджений сторонами та становить 14% річних.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає запотрібне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами у розмірі 1 439,15 грн.

Щодо стягнення заборгованості за комісією, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із умов укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язалась сплачувати на користь банку комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,40% щомісяця від суми кредиту. Заборгованість по сплаті комісії становить 5626,85 грн

Відповідно до вимог законодавства, що було чинним станом на день укладення між сторонами даного кредитного договору від 22 березня 2017 року: Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на час укладення договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16, а також Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 756/448/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення зі відповідача заборгованості за комісією, не підлягають задоволенню, з вище вказаних підстав.

Також, Банк просить стягнути штрафні санкції у розмірі 19 904,35 грн.

Колегія суддів зазначає, що у наданій заяві №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а надана Публічна пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може бути належним доказом, оскільки не містить підпису відповідача та не свідчить про ознайомлення із даною пропозицією.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення зі відповідача заборгованості у розмірі 19 904,35 грн, що становлять штрафні санкції, не підлягають задоволенню, з вище вказаних підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 01 від 05 квітня 2017 року у розмірі 11 261,7 грн, яка складається з: 9 822,55 грн заборгованість за кредитом; 1439,15 грн заборгованість за процентами. В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, сплачених при подачі позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1 469,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року скасувати.

Позовні вимоги акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором № 01 від 05 квітня 2017 року у розмірі 11 261,7 грн, яка складається з: 9 822,55 грн заборгованість за кредитом; 1 439,15 грн заборгованість за процентами.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір у розмірі 1469,96 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: