Справа № 523/8088/20
Провадження №2-з/523/16/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.

при секретарі - Кругліков О. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_4 , територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського-102» в особі голови правління Губенко Л. Н., про визнання недійсним рішень Одеської міської ради про реєстрацію права власності, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та дарування нерухомого майна,-

Встановив:

Заявники до подання позовної заяви, через свого представника , адвоката Клименко Андрія Анатолійовича, звернулись до суду з заявою про забезпечення позову та просять вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам вчиняти будь-які дії щодо нежитловим приміщень № НОМЕР_1 , 104, НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: проникнення в приміщення, відчуження приміщень; шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення № НОМЕР_1 , 104, 106, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначену заяву судді Сувертак І. В. було передано 28 травня 2020 року.

Свою заяву обґрунтували тим, що на підставі рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 04.07.2016 року було створено ОСББ «Добровольського-102».

Рішенням загальних зборів, членів ОСББ «Добровольського-102» від 25.07.2016 року прийнято рішення про взяття на баланс та в управління багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Сесії Одеської Міської Ради № 1956-VII від 26.04.2017 року було надано згоду на передачу житлового будинку АДРЕСА_1 на баланс ОСББ «Добровольського-102».

Станом на 04.07.2016 року згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно що вищезазначеному будинку було зареєстровано лише одне нежитлове приміщення № НОМЕР_3 , загальною площею 78,0 кв.м. яке належало ОСОБА_5 .

Згідно ст. 358 та ст. 369 Цивільного кодексу України розпорядження майном, що перебуває у спільній власності здійснюється за згодою всіх співвласників.

Як зазначив представник заявників у своїй заяві, в порушення вищезазначених норм закону Рішенням виконавчого комітету ОМР № 343 від 27.10.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста Одеси» на об`єкти нерухомого майна, розташовані в місті Одесі було зареєстровано право комунальної власності територіальної громади міста Одеси на нежитлове приміщенням першого поверху №101 загальною площею 10,4 кв.м. розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

В порушення вищезазначених норм закону Рішенням виконавчого комітету ОМР № 179 від 26.04.2018 року «Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста Одеси» на об`єкти нерухомого майна, розташовані в місті Одесі було зареєстровано право комунальної власності територіальної громади міста Одеси на нежитлове приміщенням першого поверху № 104 загальною площею 7,4 кв.м. розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

В порушення вищезазначених норм закону Рішенням виконавчого комітету ОМР № 456 від 25.10.2018 року «Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста Одеси» на об`єкти нерухомого майна, розташовані в місті Одесі було зареєстровано право комунальної власності територіальної громади міста Одеси на нежитлове приміщенням першого поверху № 106 загальною площею 7,3 кв.м. розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Чужовською Н.Ю. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2382 від 18.10.2017 року приміщення № 101 загальною площею 10,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було передано у приватну власність громадянину України ОСОБА_6 .

11.09.2018 року приватним нотаріусом Поліщук Г.П. Одеського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2193 було посвідчено договір дарування нежитлового приміщення № НОМЕР_1 загальною площею 10,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_6 подарував нежитлове приміщення ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначене, представник заявників вважає, що відчуження даних допоміжних приміщень без згоди співвласників будинку є незаконною, та таким, що порушує законні права співвласників будинку, та є недійсними з огляду на допущені при їх проведенні численні порушення діючого законодавства, тому звернувся із зазначеною заявою до суду та просив її задовольнити на зазначених підставах.

Суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 150 ЦПК України зазначені види забезпечення позову.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає подане ОСОБА_7 клопотання про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підтверджене достатніми, належними та допустимими доказами.

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, та враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення суду, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_4 , територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровольського-102» в особі голови правління Губенко Л. Н., про визнання недійсним рішень Одеської міської ради про реєстрацію права власності, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та дарування нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 26 травня 2020р.

Суддя