УХВАЛА

29 травня 2020 року

м. Київ

справа № 752/6068/19

провадження № 61- 8181 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Мещерякова Михайла Вікторовича, який діє в інтересах комунального підприємства «Київський іподром», на постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Київський іподром», третя особа первинна профспілкова організація комунального підприємства «Київський іподром» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом та просила стягнути з відповідача на свою користь 7511,5 грн невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року в складі судді Мазур Ю. Ю. позов задоволено, стягнуто з КП «Київський іподром» на користь ОСОБА_1 7511,5 грн невиплаченої заробітної плати та 31 496, 92 грн середній заробіток за весь час затримки з моменту звільнення по день фактичного розрахунку.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 травня 2020 року в складі колегії суддів Ящук Т. І., Немировської О. В., Чобіток А. О. рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року змінено в частині розміру стягнутих сум: заробітної плати з 7511,5 грн на 4153,93 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку з 31 496,92 грн на 17 417,8 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

20 травня 2020 року адвокат Мещеряков М. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі не перевищує 210 200 грн, а тому посилання адвоката Мещерякова М. В. на те, що суд першої інстанції не відніс дану справу до категорії малозначних не беруться до уваги, оскільки справа є малозначною в силу закону.

Посилання адвоката Мещерякова М. В. на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, в малозначних справах.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року), Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Мещерякова Михайла Вікторовича, який діє в інтересах комунального підприємства «Київський іподром», на постанову Київського апеляційного суду від 04 травня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук