Справа № 191/3271/19
Провадження № 2/191/859/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Гречко Ю.В.
за участю секретаря - Борисової О.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.07.1998 року, згідно договору дарування частини жилого будинку, зареєстрованого в реєстрі № 714, державним нотаріусом, та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації, що занесено в реєстрову книгу №Д- 11 за реєстром № 1057/5 від 03.08.1998року, він є власником житлового будинку розташованого АДРЕСА_1 . Цей будинок було придбано ним особисто і він володіє їм. За особистий рахунок оплачує комунальні платежі, виконує поточні ремонти та наглядає за прибудинковою територією. У вказаному будинку він мешкає з 1999 року. За вказаною адресою також зареєстровано ще три особи: ОСОБА_4 , який зареєстрований там з 25.09.2005 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зареєстровані у цьому будинку з 03.08.2010 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є його родичами, які приїхали до нього з Грузії у 2008 році та мали намір постійно проживати в Україна для чого їм було видано посвідка на постійне проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 за номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_5 відповідно. В зв`язку з такими обставинами, він надав згоду на реєстрацію вказаних осіб у його будинку. Однак у 2013 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінили свої наміри та виїхали для постійного місця мешкання у Грузію, та з цього часу за місцем реєстрації не проживають, а відповідно не сплачують комунальні платежі, не наглядають за будинком, та за власною ініціативою з реєстрації не знялись, а тепер це є неможливим в зв`язку з їх постійним мешканням у Грузії. На теперішній час у будинку зареєстрований та мешкає ОСОБА_4 , який ніде не працює, не сплачує комунальні платежі, що тягне за собою нарахування пені та відключення від електро та водних мереж. На теперішній час ОСОБА_4 не є членом його сім`ї оскільки вони не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Він мешкає за власний рахунок. Однак, він повинен, як власник, самостійно сплачувати за газ, електроенергію, воду. На його неодноразові звернення щодо сплати комунальних платежів, або знятись з реєстрації та звільнити будинок відповідач ОСОБА_4 категорично відмовляється та погрожує йому фізичною розправою. Він є інвалідом 3 групи та офіційно працює у ПО ЖКХ, а ОСОБА_4 ніде не працює і не має грошей для сплати за комунальні послуги. В зв`язку з тим що він переніс інфаркт та зробив операцію на серці, він був вимушений взяти кредит у банку для погашення боргів пов`язаних з лікуванням. 18.03.2018 він взяв кредит у сумі 200000 грн. у АТ «Альфа-Банк» який самостійно оплачує, а 18.03.2019 був вимушений взяти ще один на суму 300000 грн., оскільки не міг перекрити витрати. Однак, 21.03.2019 ОСОБА_4 , нехтуючи правилами проживання та не дотримуючись правил пожежної безпеки, допустив пожежу у належному йому будинку АДРЕСА_1 в результаті чого згоріла крівля та вигоріли повністю жилі кімнати з меблями. В результаті пожежі він був вимушений відновлювати свій будинок за власний рахунок придбаючі будівельні матеріали та винаймаючи робітників. На що відповідно були витрачені кошти, які він отримав в кредит у АТ «Альфа-Банк». На теперішній час, після пожежі, будинок залишається відключеним від газопостачання. Підключеними є лише вода та електроенергія. Останню він підключив за умови використання двохзонного лічильника з метою зменшення розходів за використання електроенергії, але ОСОБА_4 , користуючись водою та електроенергією, сплачувати за неї не хоче. Такі обставини унеможливлюють використання ним свого особистого майна - будинку АДРЕСА_1 , це призвело до відключення від електропостачання, та боргів за комунальні послуги, які покладаються на нього як на власника. Крім того, такі обставини стають на заваді при погашенні заборгованості по кредитним договорам, оскільки унеможливлюють продажу ним цього будинку. Таким чином, ОСОБА_4 не є членом її сім`ї, участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території не приймає. Всі комунальні платежі він здійснює особисто за свій рахунок, враховуючи й те, що деякі з них залежать і від кількості зареєстрованих мешканців. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у буд. АДРЕСА_1 не проживають більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню домоволодіння, та не приймають участі у спільному побуті, не є членами його сім`ї, (ст. 3 СК та ст.71 ЖК), вони вважаються таким, що втратили право користування цим жилим приміщенням. Відповідач ОСОБА_4 крім того, що не є членом його сім`ї, участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території не приймає, комунальні платежі не здійснює, своїми діями порушує мої права на власність та право розпоряджатись нею на свій розсуд. При цьому, їх спільне проживання у його будинку є неможливим по вище викладеним обставинам. Просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1 .
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 27 липня 1998 року, серії НОМЕР_2 , посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Ужва Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №714, ОСОБА_1 належить 1/2 частина жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту про пожежу від 21 березня 2019 року в будинку по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відбулася пожежа в результаті короткого замикання електромережі та пошкоджено стіни, стелю, підлогу.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловий будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідачі не проживають у даному будинку, більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.
Суддя: Ю. В. Гречко