Справа № 201/9904/17
Провадження № 2/201/990/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бразалук С.С.

за участю відповідача - ОСОБА_2

за участю представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Мельниченка В.М.

за участю представника третьої особи ДМР - Гущиної М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (треті особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 12.07.2017р. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (треті особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ частки з майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності (а.с.№4-10 т. № 2).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.07.2017р. по справі відкрито провадження за правилами ЦПК України в редакції від 18.03.2004р. (а.с.№49 т. № 1).

Ухвалою суду від 12.10.2017р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бразалук С.С. та витребувано копії матеріалів спадкових справ та матеріалів інвентаризаційної справи (а.с.№81 т. №1).

Ухвала суду виконана, завірена копія матеріалів спадкової справи № 53-88 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , надана суду 21.11.2017р. (а.с. № 107-115 т. № 1), завірена копія матеріалів спадкової справи № 53-88 після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , надана суду 12.12.2017р. (а.с.№127-133 т.№1). Копії матеріалів інвентаризаційної справи по АДРЕСА_1 на виконання ухвали суду надійшли від КП «ДМБТІ» ДОР 12.09.2018р. (а.с.№203-221 т. № 1).

Також, копії матеріалів інвентаризаційної справи по АДРЕСА_1 були долучені до матеріалів цивільної справи 24.04.2018р. представником позивача (а.с.№174-191 т. № 1).

19.11.2018р. представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бразалук С.С. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 27.06.2017р. а.с.№83-84 т. № 1 та ордеру від 27.08.2018р. - а.с.№191 т. № 2) подано уточнену редакцію позовних вимог, оскільки з`ясувалось, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.№2, 5-11 т. № 2).

Під час розгляду справи також було з`ясовано, що відповідачка ОСОБА_11 у зв`язку з реєстрацією шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с.№ 172-173 т. № 2).

19.11.2018р. представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бразалук С.С. заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.№13-16 т. № 2).

Від цього клопотання представник позивача 01.03.2019р. відмовилась (а.с.№36-38 т. № 2), і ця відмова прийнята під час проведення підготовчого засідання (а.с.№148-150 т. № 2 дія № 10).

Ухвалою суду від 05.12.2019р. за клопотанням представника позивача було закрито провадження по цивільній справі в частині позовних вимог про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 на 8/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом виділення ОСОБА_1 із спільної часткової власності в натурі, як окремого об`єкта нерухомого майна, у вигляді квартири АДРЕСА_3 , яка складається з: приміщення 4-2, житлова площа 19,8 кв.м., тамбура 4-1, площа 5,8 кв.м., сараю літ. Г, площа 6,5 кв.м., 1/10 частини забору, 1/6 частину водоколонки та в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності в цілому на самостійний об,єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з: приміщення 4-2, житлова площа 19,8 кв.м., тамбура 4-1, площа 5,8 кв.м., сараю літ. Г, площа 6,5 кв.м., 1/10 частини забору, 1/6 частину водоколонки з подальшим присвоєнням їй окремої поштової адреси (а.с.№113 т.№2).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бразалук С.С. в позовній заяві в редакції від 19.11.2018р. та в судовому засіданні посилалася на те, що батькові позивача - ОСОБА_1 належало на праві власності 16/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Батько позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 помер і після нього спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину, стали дружина померлого - ОСОБА_9 та два сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 й мати позивача - ОСОБА_9 , після смерті якої позивач разом із братом ОСОБА_10 звернувся із заявою до Першої ДДНК про прийняття спадщини. За життя брат не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2010р. за його сином та дружиною визнано право власності на 4/100 частин домоволодіння за кожним. 23.05.2017р. позивач звернувся до Першої ДДНК із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Білецької В.І. від 23.05.2017р. йому було відмовлено в цьому з посиланням на те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України. Представник позивача просила визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 8/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Щодо строків позовної давності, про які заявлено представником ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М., то представник ОСОБА_1 - адвокат Бразалук С.С. просила відмовити в задоволенні цього клопотання з посиланням на те, що її довіритель вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, та отримавши в травні 2017р. постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, протягом встановленого законом трирічного строку звернувся з позовом. Просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності.

Представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М. (діє на підставі довіреності від 05.10.2017р. - а.с.№168 т. № 1) 20.02.2018р. був поданий відзив на позов (а.с.№161-163 т. № 1). З урахуванням обставин, викладених у відзиві, представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, а також відмовити в поновленні строку на подачу позову, через те, що в 2010р. позивачу було достеменно відомо про наявність двох цивільних справ з приводу спору про спадкування 16/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а отже, звертаючись до суду в 2017році, строк звернення позивачем пропущений. Щодо позовних вимог про визнання права власності на 8/100 частин житлового будинку, то ці вимоги також вважав необґрунтованими, з огляду на те, що на момент смерті ОСОБА_9 спірне майно не було зареєстровано за спадкодавцем на праві власності, у зв`язку з чим таке майно не може бути успадковане. Крім того, представник відповідачки під час судового засідання зазначив, що хоча й позивач мав право на спадкування після смерті матері на 16/600 частин спірного домоволодіння (а не 8/100 частин, як просить в позові позивач), проте він втратив своє право у зв`язку із пропуском строків позовної давності.

05.12.2019р. представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М. подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с.№102 т. № 2), в обґрунтування якої представник відповідачки посилався на те, що з 2010р. позивачу було відомо про наявні спадкові спори, а тому станом на 2017р., коли було подано позов, строк позовної давності сплинув. Отже, представник відповідачки просив застосувати строки позовної давності.

Представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М. також заявлено клопотання про огляд матеріалів цивільних справ № 2-577/10, 2-538/10, 2-8420/11, які розглядались в різні роки Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська (а.с.№173 т. № 1).

Під час проведення підготовчого засідання 12.02.2020р. матеріали цивільних справ № 2-577/10, 2-538/10, 2-8420/11 були оглянуті судом (а.с.№148-150 т. № 2) з долученням до матеріалів цивільної справи № 201/9904/17 певних документів з цивільних справ № 2-577/10, 2-538/10, 2-8420/11 (а.с.№148-150 т. № 2 дія № 21-48).

Під час підготовчого та судового засідання здійснювалась повна фіксація судового процесу технічними засобами відповідно до положень ч.1 ст. 247 ЦПК України.

Під час судового засідання 27.05.2020р. було постановлено ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) про розгляд справи за відсутності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.№175-176 т. № 2, дія № 21), та вирішено розпочати розгляд справи за відсутності представника третьої особи Першої ДДНК, оскільки представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М. було заявлено клопотання про допит державного нотаріуса Першої ДДНК Білецької В.І., з огляду на винесену нею 23.05.2017р. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.№30-31 т. №1).

Під час судового засідання 15.06.2020р., після надходження до суду 03.06.2020р. письмових пояснень державного нотаріуса (а.с.№178-181 т. № 2), клопотання про допит державного нотаріуса представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Мельниченком В.М. було відкликано (а.с.№192 т. № 2).

В ході судового розгляду справи 27.05.2020р. та 15.06.2020р. представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бразалук С.С., позовні вимоги в редакції від 19.11.2018р. підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 просив винести рішення суду на розсуд суду.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Мельниченко В.М. в ході судового розгляду справи 27.05.2020р. та 15.06.2020р. позовні вимоги не визнав, просив застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи ДМР- Гущина М.С. (діє на підставі довіреності від 19.12.2019р. - а.с.№174 т. № 2), в ході судового розгляду справи зазначала, що там, де є спадкоємці, не може бути відумерлої спадщини, отже просила суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідачки ОСОБА_7 - адвокат Данканич Є.І. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 27.07.2018р. та ордеру від 27.05.2020р.- а.с.№ 167, 168-171 т. № 2) в судовому засіданні 27.05.2020р., не зміг визначитися зі своєю позицією щодо позовних вимог, оскільки тільки 27.05.2020р. вперше приймав участь у розгляді цієї справи. Суду пояснив, що тільки після пояснень усіх сторін (представників сторін) він визначиться з позицією своєї довірительки. В наступне судове засідання 15.06.2020р. представник відповідачки ОСОБА_7 не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.№178 т. № 2), про причини неявки суд не сповістив.

Під час судового засідання 15.06.2020р. було постановлено ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) про закінчення розгляду справи за відсутності представника відповідачки ОСОБА_7 - адвоката Данканича Є.І.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Підготовче засідання у справі відповідно до ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України та п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. проведено 12.02.2020р. (а.с. № 148-150 т. № 2).

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст заперечень відповідачів стосовного пред`явленого позову, оглянувши матеріали цивільних справ № 2-577/10, 2-538/10, 2-8420/11, проаналізувавши заяву представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Мельниченка В.М. про застосування строків позовної давності, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами права, які підлягають застосуванню, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Батько позивача - ОСОБА_13 був власником 16/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «ДМБТІ» ДОР від 18.09.2008р. (а.с.№19 т. №1).

Батько позивача - ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Кіровським відділом РАЦС ДМУЮ у Дніпропетровській області від 18.07.2007р. видано свідоцтво про смерть (а.с.15 т. №1).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_13 не заводилась та після його смерті спадкоємцями першої черги були дружина - ОСОБА_9 та сини ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , які фактично прийняли спадщину (а.с.№30 т.№ 1, а.с.№179 т. № 2 зворотна сторона).

Даний факт встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2010р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (треті особи - Перша ДДНК, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (третя особа - Перша ДДНК) про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.№ 131-133 т.№2), а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Разом з тим, суд не може прийняти визначену в рішенні суду від 15.07.2010р. по цивільній справі № 2-538/2010 частку, що належала ОСОБА_9 , оскільки допущено помилку в її розмірі, а саме, кожен зі спадкоємців після смерті ОСОБА_13 мав право на спадкування 16/300 частин спірного домоволодіння, через те, що загальний розмір його частки складав 16/100 (16/100 : 3). В той же час, в рішенні суду по цивільній справі № 2-538/2010 зазначено, що власником 16/100 частин спірного домоволодіння була саме ОСОБА_9 , що не відповідає дійсності.

ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_9 померла, про що Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області видане свідоцтво про смерть 25.07.2007р. (а.с.№21 т.№1).

Після смерті ОСОБА_9 . Першою ДДНК була заведена спадкова справа № 53-88 на підставі заяв про прийняття спадщини, з якими звернулися ОСОБА_1 (заява подана 19.02.1988р. - а.с.№107 т. № 1 зворотна сторона) та ОСОБА_10 (заява подана 08.02.1988р. - а.с.№108 т. № 2 зворотна сторона).

З матеріалів спадкової справи № 53-88 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось (а.с.№107-115 т.№1).

23.05.2017р. позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері до Першої ДДНК та постановою державного нотаріуса Білецької В.І. від 23.05.2017р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України з мотивів, викладених в постанові нотаріуса (а.с.№30-31 т. №1).

З огляду на те, що мати позивача - ОСОБА_9 після смерті чоловіка успадкувала 16 /300 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , то два її сини, як спадкоємці першої черги, мали право на спадкування 16/600 частин кожний.

Таким чином, оскільки позивач звернувся з позовом про визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_9 , то він має прав успадкувати половину частки, яка належала спадкодавцю, а саме 16/600 частин.

Інші 16/300 частин домоволодіння позивач успадкував після смерті батька - ОСОБА_13 , однак позивачем не заявлено вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька та не надано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом саме після смерті батька, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 16/600 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Мельниченка В.М. щодо застосування строків позовної давності на підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України (а.с.№ 102 т.№ 2) суд вважає необхідним відмовити, з огляду на те, що ці строки не пропущені позивачем і право на звернення до суду із позовом про захист свого порушеного права у нього виникло саме після отримання постанови державного нотаріуса Першої ДДНК Білецької В.І. від 23.05.2017р. (з позовом позивач звернувся 12.07.2017р.).

Посилання представника відповідачки на те, що позивачу було відомо про наявність спору щодо спадкового майна, який розглядався в рамках цивільних справ № 2-577/10, № 2-538/10 та № 2-8420/11, також не можуть свідчити про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності, оскільки цивільні справи № 2-577/10 та № 2-8420/11 стосувалися спору між спадкоємцями ОСОБА_10 , якому особисто в спірному домоволодінні належало 25/100 частин (а.с.№114 т. № 2 зворотна сторона), а отже вирішення цих справ ніяким чином не впливало на право позивача щодо спадкування після смерті матері ОСОБА_9 .

Крім того, законодавчо спадкоємець не обмежений в часі щодо отримання свідоцтва про право на спадщину і позивач скористався своїм правом лише 23.05.2017р. (в матеріалах спадкової справи, яка була надана Першою ДДНК відсутні будь-які постанови, датовані раніше, ніж постанова від 23.05.2017р. про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері).

Посилання представника відповідачки - адвоката Мельниченка В.М. щодо незгоди з позовними вимогами з тих підстав, що мати позивача - ОСОБА_9 не зареєструвала за собою право власності на частку в спадщині після смерті чоловіка, а тому й позивач не має права на спадкування половини цієї частки суд оцінює критично з огляду на роз`яснення, що містяться в постанові ВС/КЦС у справі № 523/3522/16-ц від 14.08.2019р.

В даній постанові заначено, що неоформлена нерухомість успадковується, а поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухомість, що входить до складу спадщини», є різними. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Таким чином, 16/600 частин в домоволодінні АДРЕСА_1 , які мати позивача - ОСОБА_9 фактично прийняла у складі своєї частки спадщини 16/300 після смерті батька - ОСОБА_13 , позивач має успадкувати за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки у встановлений законом строк він звернувся до Першої ДДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 16/600 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі слід розподілити наступним чином.

Позивачем сплачено у 2017р. за подачу позову судовий збір у загальному розмірі 2 076грн. 44коп. (640грн. +1 436 грн. 44коп.) (а.с.№2, 3 т. №1) та за подачу клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи у 2018р. - 352грн.40коп. (а.с.№12 т. № 2).

Від клопотання про призначення судової будівельно-технічної представник позивача відмовилась 01.03.2019р. (а.с.№36-38 т. № 2), під час підготовчого засідання ця відмова прийнята судом (а.с. № 148-150 т. № 2 дія № 10), отже ці судові витрати покладаються на позивача.

Судовий збір у розмірі 1 280грн. поверненню позивачу не підлягає, оскільки це судовий збір, який був сплачений ОСОБА_1 за частину позовних вимог, провадження по яких закрито 05.12.2019р. (а.с.№113 т. № 2) у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від частини позовних вимог (п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

За вимоги про визнання права власності на 8/100 частин домоволодіння, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 796грн. 44коп.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на 16/600 частин домоволодіння, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 298грн.68коп., отже по 49грн.78коп. з кожного відповідача (16/600 частин, тобто 0,03 х 796грн. 44коп. : 8/100 частин, тобто 0,08 = 298грн.68коп.

На підставі викладеного, керуючись постановою ВС/КЦС у справі № 523/3522/16-ц від 14.08.2019р., ст.ст. 328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п. 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (треті особа - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада) про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 16/600 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 298грн.68коп., отже по 49грн.78коп. з кожного відповідача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.