Справа № 366/3664/17;
Пр.№2/366/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 червня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача- ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача- ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розділ спільного часткового майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про розділ спільного часткового майна,а саме:житлового будинку АДРЕСА_1 , який їм належить на праві спільної часткової власності.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим,що вона є власником Ѕ частини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння вона набула на підставі Договору дарування її рідного брата ОСОБА_5 , який було укладено 04.12. 1998 року.

Другим співвласником є відповідач, ОСОБА_3 , який набув право власності на Ѕ частину спірного будинку після смерті ОСОБА_6 , своєї матері і її рідної сестри,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Біля домоволодіння є неприватизована земельна ділянка розміром 0,25 га.

У них з відповідачем виникла потреба розділити в натурі їх спільне часткове майно,однак, у добровільному порядку згоди вони не дійшли.

Будинок має дві рівні ідеальні частки,складається з 4-х жилих кімнат та технічних приміщень. Має два пічних опалення (грубки),систему електропостачання.

Позивачка(в уточненій позовній заяві (а.с.19-20) просить провести розділ спільного часткового майна, між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем ОСОБА_3 , в натурі, виділивши в її, ОСОБА_1 , особисту приватну власність наступне майно:

- частину домоволодіння, розташованого за адресою - АДРЕСА_1, в розмірі 1/2 частини (половини) будинку з прибудинковими будівлями, а саме - приміщення, вказані, в «Технічному плані домоволодіння» за № І (веранда, розміром 17, 1 кв. метрів), приміщення № 1-2 (жила кімната розміром 17, 0 кв. метрів), приміщення № 1-3 (жила кімната площею 11, 8 кв. метрів) та № 1-1 (коридор розміром 10, 6 кв. метрів).

Технічне приміщення - сарай, вказаний в Технічному плані домоволодіння під літерою «Г» - поділити між нею та відповідачем порівну, по половині сараю кожному.

Залишити їй систему електропостачання домоволодіння, так як вона знаходиться на її половині домоволодіння.

Відповідачу ОСОБА_3 в особисту приватну власність з їх спільного майна виділити частину останньої в вигляді частки спірного домоволодіння, розташованого за вищевказаного адресою, а саме - приміщення, вказані в «Технічному плані домоволодіння» за № II (технічне приміщення, веранда, площею 7, 2 кв. метрів), № III (технічне приміщення, комора, площею 6,1 кв. метрів), № 1-4 (нежиле приміщення, кухня площею 11, 1 кв. метрів), № 1-5 (жила кімната площею 12, 8 кв. метрів) та жилу кімнату № 1-6 розміром 19, 8 кв.метрів.

Наступні господарські будівлі - хвіртки, огорожі, вбиральню, свердловину, погріб залишити в нашому з відповідачем спільному користуванні.

Земельну ділянку, виділену для обслуговування спірного домоволодіння, поділити між нами в рівних частках, по 0, 125 га кожному.

Зобов`язати відповідача провести за власні кошти собі систему електропостачання.

Припинити спільну часткову власність на домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позов підтримали.

Позивачка суду пояснила,що спірний будинок,який знаходиться в АДРЕСА_1 , будували її батьки. В 1993 році померла мати. Після смерті батьків вони,діти, між собою домовилися,що будинок оформить на себе один брат, ОСОБА_5 , а потім вони продадуть,а гроші поділять між собою. В 1995 році брат, ОСОБА_5 оформив на себе спадщину,а в 1998 році цей будинок подарував їй і другій сестрі, ОСОБА_6 . Другий брат на даний час вже помер.

Отримавши у дар будинок, вони з сестрою домовилися про спільне користування. Вона хотіла взяти собі дві кімнати від дороги:№1-5 та № 1-6 , але сестра ( ОСОБА_6 ),також захотіла користуватися саме цими кімнатами, і вона погодилася,уступивши їх ОСОБА_6 . Вона почала користуватися лівою частиною будинку: кімнатою №1-2 та №1-3, №1-1 та коридором 1 . Ходили на один хід. Землю вони також поділили.

Вона на той час в с.Коленці не проживала,а вселилася туди із сім`єю(чоловік та син) в1999-2000 роках. Потім знову поїхала в Полтавську область.

Потім її сестра, ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком проживала по всіх кімнатах, а у її кімнатах зробила склад. ОСОБА_3 проживав в Іванкові,потім в с.Шпилі. Після того,як відповідач одружився,то з її дозволу, він проживав у її кімнатах. Приїжджав до неї в Лубни,щоб забрати всю хату.

Вона просить виділити їй ліву частину будинку,так як там є пічка,а переробляти щось у неї немає грошей. Жилі кімнати до городу,тобто,не на дорогу,що їй більш спокійніше.

Відповідач, ОСОБА_3 та його представник позов не визнали. Відповідач суду пояснив, що в будинку АДРЕСА_1 проживала його мати, ОСОБА_6 ,і він також з нею проживав у цьому будинку з 2001 по 2011 роки. Між його матір`ю і ОСОБА_1 була усна домовленість про те,що вони з матір`ю користуються верандою №1, коридором № 1-1 ,жилими кімнатами №1-6 пл. 19,8 кв.м та жилою кімнатою №1-5 пл.12,8 кв. м. Він там робив ремонт,оббив стіни у веранді вагонкою, поклеїв шпалери, повісили штори. Мати ж проживала у кімнатах №1-6 та №1-5.

ОСОБА_1 до будинку навідувалася дуже рідко. Якщо і приїжджала на поминальні дні,то до будинку заходила на декілька хвилин. Вона не приїжджала і нічого в будинку не робила.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила,що спірний будинок належав батькам. Було 5-ро дітей. В 1995 році померла мати і ОСОБА_5 оформив хату на себе,а потім подарував його ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ,щоб ті його зберегли. З 1998 року по 2000 роки в будинку проживала ОСОБА_1 ОСОБА_6 також приїжджала,обробляла город.

В 2004 році відповідач ОСОБА_3 одружився і зі згоди ОСОБА_1 поселився на її половині,а в іншій половині будинку проживала ОСОБА_6 . Потім в будинок перебралася жить ОСОБА_13 , а в ту частину,що раніше займала ОСОБА_1 , перейшов жити батько відповідача,так як спалив свою частину. ОСОБА_13 в будинку прожила 7-10 років,зробила там магазин. ОСОБА_13 займала кімнати до дороги. Верандою,кухнею користувалися спільно.

Потім ОСОБА_3 і ОСОБА_13 посварилися, і ОСОБА_13 вирвала розетки,вимикачі,зняла люстри,розібрала огорожу. Ремонт в будинку не робився. Коли ще жили,то поклеїли шпалери.

ОСОБА_1 ,як приїздила,то білила хату,але не фарбувала.

Коли померла мати відповідача, то в будинок нікого не впускали. За несплату боргу за електроенергію утворився борг в сумі 4000 грн.,і в березні відрізали світло.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила,що у спірному будинку проживала мати відповідача, ОСОБА_6 . Потім в будинок вселився ОСОБА_3 ,а потім ОСОБА_13 в будинку зробила магазин. ОСОБА_3 оббив веранду,де потім був магазин.

ОСОБА_6 жила з дітьми( ОСОБА_3 і ОСОБА_13 ) в 2-х кімнатах,що від дороги, ОСОБА_1 -до городу. З осені 2017 року в будинку ніхто не проживає.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила,що з дня народження по 1980 рік вона проживала у спірному будинку з батьками. В 1990-91роки вона жила там з бабусею. Коли в 1993 році бабуся померла,то всі приїздили. З 1998 по 2000 рік в будинку проживала ОСОБА_1 ,мати ОСОБА_3 проживала в будинку з 2000 по 2014 роки. ОСОБА_3 жив з 2004 по 2005(чи 2006 рік). В лівій частині будинку зробив дитячу кімнату,поклеїв шпалери. Ліву частину будинку займала ОСОБА_1 ,а ОСОБА_6 -праву. Коридором,кухнею користувалися всі.

Вислухавши позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно Договору дарування жилого будинку від 04 грудня 1998 року слідує,що ОСОБА_5 подарував,а ОСОБА_1 і ОСОБА_6 прийняли в ДАР жилий будинок з надвірними будівлями,що знаходиться в селі Коленці Іванківського району Київської області, в рівних частинах кожному.

Цей будинок належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Іванквіською державною нотаріальною конторою 14 липня 1995 року за реєстром №1-2752,зареєстрованого в по господарську книгу виконкомом Блідчанської сільської ради народних депутатів за №857,що підтверджується довідкою №79 від 13 листопада 1998 року. Договір зареєстровано в реєстрі за №2320.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,індексний номер витягу 51418307 слідує,що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 .

З Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовлений 09.01.2013 року на замовлення ОСОБА_1 , слідує,що житловий будинок по АДРЕСА_1 має 4-ри жилі кімнати, кухню, вітальню, комору,коридор та дві веранди,тобто два окремі виходи.

Наявність даного Технічного паспорта спростовує доводи відповідача про те,що позивачка не приділяла увагу будинку,не прикладала до нього ніяких сил, оскільки саме позивачка замовила виготовлення Технічного паспорта,а отже,витрачала свій час для збирання документів,щоб узаконити спірне майно,а не лише користувалася майном. (с. 5)

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 червня 2017 року слідує,що ОСОБА_3 є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд,що знаходиться в АДРЕСА_1 ,що належала ОСОБА_6 на підставі договору дарування,посвідченого Іванківською районною державною нотаріальною конторою 04 грудня 1998 року за реєстром №2320.(а.с.59).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,індексний номер витягу 89815993 слідує,що ОСОБА_3 є власником Ѕ частини житлового будинку, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 .Загальна площа:113,5кв.м,житлова площа:61,6кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України(далі-ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже,будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, а до 2015 року належав ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Відповідно до 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.4 ст. 358 ЦК України,якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Як слідує з пояснень сторін, співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мали усну домовленість про порядок користування спільною частковою власністю: ОСОБА_1 користувалася жилими кімнатами №1-2,№1-3, ОСОБА_6 користувалася кімнатами №1-5,№1-6, верандою І та коридором №1-1.

Позивач, ОСОБА_3 користувався жилими кімнатами №1-2 та №1-3 з дозволу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 360 ЦК України,співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідач посилається на те,що позивачка не проводила ремонт в будинку,а він, проживаючи з дозволу ОСОБА_1 в кімнатах №1-2 та №1-3 поклеїв шпалери, прибрав та повісив на вікнах штори,однак,це не свідчить про його суттєвий внесок у збереження майна позивачки, а проведення косметичного ремонту у приміщенні,в якому він проживав, всього-на-всього, дотримання санітарних норм, створення власного комфорту, затишок.

З пояснень позивачки та свідка слідує,що відповідач,навпаки,проживаючи в спірному домоволодінні як наймач, утворив заборгованість за електроенергію,в результаті чого відключили будинок від електропостачання.

Щодо оббивки відповідачем в 2004-2005 р.р. дерев`яною вагонкою приміщення веранди- І,що не оспорюється позивачем, не вважаю якимось великим вкладом в утримання чи збереження спірного майна, який би давав підставу залишити це майно за новим співвласником.

Як встановлено в судовому засіданні,після оббивки веранди вагонкою, у веранді знаходився магазин, верандою користувалася ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , коли приїздила в село,а дочка спадкодавці- ОСОБА_13 використовувала веранду в якості приміщення під магазин. Проводячи такий ремонт, відповідач не погоджував свої дії з співвласником житла ОСОБА_1 . І на даний час, відповідач не довів,що оббивка веранди має якусь цінність.

Інших доказів,що спадкодавця ОСОБА_6 понесла якісь затрати на утримання спірного майна, зокрема, і на ту частину будинку, на яку претендує позивачка, відповідач не надав.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

16.11.2017 року позивачка звернулася в суд з позовом про розділ спірного домоволодіння між нею та відповідачем ОСОБА_3 ,оскільки вони не змогли досягти спільної домовленості.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

З Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовлений 09.01.2013 року на замовлення ОСОБА_1 , слідує,що житловий будинок по АДРЕСА_1 має 4-ри жилі кімнати, кухню, вітальню, комору,коридор та дві веранди,тобто два окремі виходи.

З Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , слідує,що житловий будинок має загальну площу:115,5кв.м, житлової- 61,4,допоміжна-21,7 кв.м, площа літніх приміщень - 30,4.

Отже, ідеальна частка кожного співвласника у майні становить:113,5:2= 56,75 кв.м.

З висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №11834/18-43/20161/19-43 від 08.08.2029 року слідує,що:

«Дійсна (ринкова) вартість домоволодіння (житлового будинку, надвірних будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,25 га) по АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки складає 711612 грн. (сімсот одинадцять тисяч шістсот дванадцять гривень). Відповідно до ст. 197 ПК України визначена вартість нерухомого майна (об`єктів житлового фонду) звільняється від оподаткування податком на додану вартість.

2, 3. Поділити будинок АДРЕСА_1 між співвласниками на 1/2 та 1/2 частки у відповідності з вимогами будівельних норм, технічно можливо при умові відступу від рівності часток співвласників.

Технічно можливі варіанти поділу будинку АДРЕСА_1 розраховані, описані в дослідницькій частині та зображені на схемах в додатку 1 до висновку.

4. Вартість ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню будинку з одноквартирного у двоквартирний (закладення та влаштування дверних прорізів) становить при першому варіанті 1943 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок три гривні, при другому варіанті - 3276 грн. (три тисячі двісті сімдесят шість гривень. Розрахунок вартості і поточний перелік робіт по зміні об`ємно- просторового рішення наданий в кошторисі в додатку 2 до висновку.

Вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень (об`ємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектною документацією. Розробка проектної документації не відноситься до діяльності Київського НДІ судових експертиз».

Отже,розділити спірний будинок технічно можливо.

Експерт пропонує два можливі варіанти розподілу житлового будинку:

Варіант І: ліва сторона будинку: 56,7 кв.м; права сторона будинку-57,0 кв.м.

Варіант ІІ : ліва сторона будинку :64,5кв.м.; права сторона будинку - 49,0 кв.м.

Позивачка і відповідач претендують на ліву частину будинку по Варіанту № 1,а саме:на веранду І, коридор №1-1,жилі кімнати №1-2 та № 1-3 ,пропонуючи іншій стороні приміщення:коридор ІІ, комору ІІІ, кухня №1-4,жилі кімнати №1-5,№1-6,мотивуючи тим,що кожний з них користувався саме цією половиною домоволодіння.

Другий варіант,запропонований експертом,сторони для себе не розглядають.

Узагальнюючи всі викладене, суд дійшов висновку щодо того,що позивачці слід виділити у її особисте користування приміщення,що вказані у Висновку експерта по Першому варіанту,зліва,тобто,повністю задовольнити вимоги позивача ,виходячи на наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 358 ЦК України, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Співвласники спірного домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мали усну домовленість про порядок користування спірним майно,і як слідує з пояснень відповідача,він був обізнаний про таку домовленість. Відповідач погоджується,що його мати, ОСОБА_6 ,користувалася жилими кімнатами №1-6 та №1-5,які розташовані до дороги. Відповідач користувався кімнатами №1-2 та №1-3 зі згоди позивачки,однак, мотивує свої вимоги тим,що у веранді І(пл..17,1) в 2004 році він оббив стіни вагонкою, що,як встановлено в судовому засіданні,не покращило суттєво стан будинку.

Виділяючи позивачці і відповідачу саме ті житлові кімнати, якими користувалися попередні співвласники(позивачка та спадкодавця),суд виходить з того,що суттєвим є сам факт користування жилими приміщеннями,а не технічними приміщеннями, які є допоміжними, а не основними при розділі спірного майна.

Також заслуговує на увагу той факт,що переобладнання за Першим варіантом менш затратне і вимагає від сторін витрати на загальну суму 1943 грн.,що майже у двічі менше, ніж по Другому варіанту,запропонованому експертом( 3276 грн.),що для позивачки, яка є пенсіонеркою, інвалідом 2 групи,має суттєве значення.

Господарські споруди,а саме: сарай в Технічному паспорті під літерою «Г`розділити між сторонами порівну: ОСОБА_1 виділити у приватну власність Ѕ сараю,який вказано у Технічному плані під літерою »Г» (знаходиться зі сторони будинку), ОСОБА_3 - Ѕ частину сараю зі сторони городу.

В розділі земельної ділянки відмовити,так як сторони не надали документ про наявність спірного майна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так як позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Дійсна вартість спірного майна становить: 711612 грн. : 2 = 355806 грн. 1%=3 558,06грн.

Витрати за проведення будівельно-технічсної експертизи стягнути на користь позивача в розмірі Ѕ частини ,що становить 4576 (Чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень.

На підставі викладеного, ст.ст.356,358,360,364,367 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259 ч.6, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розділ спільного часткового майна задовольнити частково.

Припинити спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 у приватну власність Ѕ частину житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: веранди №1-пл.17,1 кв.метрів, жилої кімнати №1-2,площею 17,0 кв.м, жилої кімнати № 1-3,площею 11,8 кв. метрів, коридору №1-1, площею 10,6 кв. метрів.

ОСОБА_1 виділити у приватну власність Ѕ сараю,який вказано у Технічному плані під літерою »Г» (знаходиться зі сторони будинку).

Зобов`язати ОСОБА_1 провести переобладнання домоволодіння згідно з рекомендаціями Будівельно-технічного експерта від 08.08.2019 року по Першому(зліва) варіанту за власний кошт,а саме: закласти дверний проріз між приміщеннями № 1-1 та №1-4 та між приміщеннями №1-1 та приміщенням №1-6 .

Виділити ОСОБА_3 у приватну власність Ѕ частину житлового будинку,який знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з наступних приміщень: веранди ІІ -пл.7,2 кв.метри, комора ІІІ - пл..6,1 кв.м; кімната №1-4 площею 11,1 кв.м., жилої кімнати №1-5,площею 12,8 кв.м, жилої кімнати № 1-6,площею 19,8 кв. метрів.

Зобов`язати ОСОБА_3 провести переобладнання домоволодіння згідно з рекомендаціями Будівельно-технічного експерта від 08.08.2019 року по І(справа) варіанту за власний кошт,а саме:влаштувати дверний проріз з кімнати № 1-4 до кімнати №1-6.

ОСОБА_3 виділити у приватну власність Ѕ сараю,який вказано у Технічному плані під літерою`Г»(знаходиться зліва, зі сторони городу).

Господарські будівлі: хвіртку, огорожу, вбиральню, свердловину, погріб, - залишити у спільному користуванні.

В решті позовних вимог,-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину вартості будівельно-технічної експертизи,що становить 4576 (Чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 3558 грн.06 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 30 днів з часу виготовлення мотивованого рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

Суддя: Н.А. Тетервак