24.06.2020 227/1446/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участю секретаря судового засідання Заварзіної Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить зняти арешт та скасувати заборону відчуження 1/5 частини житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладено відповідачем згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.08.2015 року № 48293564.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.10.2019 року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, в тому числі на 1/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини звернулася до нотаріуса, проти оформити право власності на вказану квартиру не має можливості з тих підстав, що постановою ДВС від 04.08.2015 року накладено арешт на майно. На даний час виконавче провадження завершене, тому просить зняти арешт та скасувати заборону на відчуження вищевказаної частки на квартиру.

Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Також долучено копію виконавчого провадження № 48293564.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про смерть від 08.10.2019 року.

11.12.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Клепанова О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відкрито спадкову справу 106/2019 (65213524).

11.12.2019 року нотаріусу подано заяву ОСОБА_3 в якій остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2

06.02.2020 року надано нотаріально завірену заяву ОСОБА_1 про відмові від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 на користь дружини померлого - ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно … № 204138748, станом на 14.03.2020 року встановлено, що 1/5 частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт, обтяжував ВДВС Добропільського МРУЮ, постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 04.08.2015 року № 48293564.

З долученої до матеріалів справи копії виконавчого провадження встановлено наступне.

23.12.2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2013 року по 01.10.2014 року в розмірі 1523,10 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн.

24.07.2015 року Добропільським ВДВС відкрито виконавче провадження № 48293564.

04.08.2015 року, в рамках вказаного виконавчого провадження, прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої накладено арешт на 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

01.04.2020 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника. Водночас рішення про скасування накладеного арешту на майно не приймалось.

Згідно ст. 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1,2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з усього майна боржника виконавцем. Відповідно до ч.5 ст.59 зазначеного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки право позивача на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). До складу спадкової маси входить сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини у тому ж вигляді, в якому вони йому належали. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов`язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб`єктам (див. коментар до ст. 1219 ЦК України).

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що арешт майна, наразі є безпідставним та порушує цивільні права позивача щодо реалізації не лише її права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, а і як співвласника вказаної квартири, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 137, 141, 263-265, 274-279, 274, 280 289 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) (адреса місцезнаходження: 85001 Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) - задовольнити.

Скасувати арешт на майно та заборону на його відчуження, а саме: на 1/5 частини квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою ВДВС Добропільського МРУЮ від 04.08.2015 року ВП № 48293564.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.О.Кошля

24.06.2020