Справа № 336/1621/19
Пр. № 2 /336/222/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В позові в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є спадкоємцем за законом ОСОБА_3 , яка доводилася позивачеві матір`ю і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавцеві належало право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло. Учасниками права спільної часткової власності на вказане житло є сторони в справі, яким також належить по 1/3 частині квартири у відповідності до названого свідоцтва про право власності на житло. Відпоівідач є чоловіком спадкодавці і батьком позивача, що має право на частку в такому ж розмірі, що і позивач, чка становить 1/6 частину квартири. Після смерті спадкодавця позивач, яка постійно проживала разом із матір`ю, тому вважається такою, що прийняла спадщину, до того ж вчинила дії з прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на частку у вказаному нерухому майні позивачем отримано не було, а її звернення до нотаріуса увінчалось винесенням постанови нотаріуса від 06.02.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, яким є квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що разом із належною їй часткою становитиме Ѕ частину квартири, тому позивач просить визначити розмір частки в праві спільної часткової власності на нерухомість в рішенні суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркової В.П. від 27.03.2019 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Заходи забезпечення позову в справі не вживалися.

Суддею витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку 7 травня 2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок чого справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В.

На підставі ухвали суду від 22.10.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач до суду не з`явилася, її представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся відповідач.

Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у її відсутність її учасників.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12). За життя спадкодавцеві належало право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 29.05.2007 року. Учасниками права спільної часткової власності на вказане житло є сторони в справі, яким також належить по 1/3 частині квартири у відповідності до названого свідоцтва про право власності на житло (а. с. 4).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, яка є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , яка в силу ст. 1268 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, також звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Інші спадкоємці померлої дій щодо прийняття спадщини не вчинили, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 43-57).

За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті заповідача увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 57).

Разом з тим відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно не повинна звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, за змістом ст.1296 ЦК України.

Право власності спадкодавця на спірну квартиру підтверджують надані суду фактичні дані.

Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту.

Наявність згаданої судом постанови приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1216, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що разом із належною ОСОБА_1 1/3 частиною квартири становить Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива