Справа №415/248/20
Провадження №2-о/428/213/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років. ОСОБА_3 з 1985 року отримувала пенсію за віком, через проведення антитерористичної операції перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. ОСОБА_3 мала діагноз атеросклероз судин головного мозку та хронічна енцефалопатія, з 2018 року хвороба почала загострюватись, через що ОСОБА_1 стала проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та проживала там до дня її смерті. Після смерті матері залишилась недоотримана пенсія, з метою отримання якої ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, додавши усі наявні у неї документи, проте отримала відмову, оскільки документи, видані на непідконтрольній території, не приймаються. Стан здоров`я ОСОБА_3 не дозволяв їй виїхати на підконтрольну органам влади України територію та вирішити питання щодо відновлення виплати їй пенсії. Останній час ОСОБА_3 жила за кошти своєї доньки.

Просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі на момент смерті останньої, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в заяві просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився. Від Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення заяви і вважає можливим розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, оскільки у заяві не зазначено жодних поважних причин, які б могли бути підставою для відкладення розгляду справи.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало письмові пояснення, в яких заперечувало проти задоволення заяви. Зазначило, що ОСОБА_3 була внутрішньо переміщеною особою, до смерті знаходилась на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Згідно довідки УПСЗН від 24.04.2015 року №919037021 її фактичне місце перебування було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою УПСЗН від 27.11.2019 року №919- ОСОБА_1 має фактичне місце перебування за адресою: АДРЕСА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 місце реєстрації ОСОБА_1 було за адресою: АДРЕСА_4 , а місце реєстрації ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , тобто вони були зареєстровані за різними адресами. До реєстрації як внутрішньо переміщена особа ОСОБА_3 згідно даних її паспорту була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту проживання з померлою матір`ю однією сім`єю по день смерті, стало те, що заявник ОСОБА_1 бажає отримати пенсію, яка належала її померлій матері і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Брянка Луганської області у віці 84 років, про що 26.11.2019 року складено відповідний актовий запис №464, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.11.2019 року Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

З пояснень Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27.02.2020 року №4139/07-20 встановлено, що ОСОБА_3 до смерті знаходилась на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою від 27.11.2019 року щодо виплати їй пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області листом від 13.12.2019 року №29084/03-22 відмовило ОСОБА_1 у виплаті зазначених сум пенсії та поміж іншого роз`яснило, що згідно наданих документів не підтверджується факт її проживання на момент смерті з померлою.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , її матір ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копію паспорта ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно з актом про фактичне проживання від 07.11.2019 року №19, складеного представником квартального комітету ОСОБА_4 та затвердженого повноважним представником органом самоорганізації населення - заступником голови адміністрації міста Брянка самопроголошеної Луганської народної республіки, ОСОБА_1 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою представника квартального комітету ОСОБА_4 від 07.11.2019 року ОСОБА_1 проживала сумісно зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року і на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що м. Брянка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості підтвердити факт її проживання у встановленому законом порядку.

При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про проживання особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту проживання особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.12.2019 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою від 27.11.2019 року щодо виплати пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто в межах встановленого шестимісячного строку.

Пункт 2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачає, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника, а також документ, що підтверджує проживання разом з пенсіонером на день його смерті.

Вищенаведене підтверджує, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом з померлою матір`ю - пенсіонером на день її смерті, має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту вона не зможе реалізувати своє право на виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері.

Оцінюючи докази, надані заявником, у сукупності з встановленими обставинами, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання заявника зі своєю матір`ю ОСОБА_3 по день її смерті. Та обставина, що заявник та її матір були дійсно зареєстровані за різними адресами у м. Брянка Луганської області, не спростовують зазначених висновків суду.

Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт проживання заявника разом з матір`ю по день її смерті, внаслідок проведення антитерористичної операції у м. Брянка Луганської області та непідконтрольності території вказаного міста органам влади України станом на час розгляду справи. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення цього факту має юридичне значення для заявника.

Враховуючи зазначене, суд вважає неспроможними доводи заінтересованої особи, викладені у письмових поясненнях.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині про встановлення факту її проживання разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі на момент смерті останньої, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому не підлягає задоволенню вимога про встановлення факту постійного проживання саме однією сім`єю заявника з померлою матір`ю, оскільки відповідно до вищенаведених норм права родинні стосунки заявника з померлою підтверджені документально, а для виплати їй заінтересованою собою недоотриманої пенсії матері має значення саме факт постійного проживання разом з матір`ю на день її смерті. Також суд враховує, що заявник з матір`ю проживала не постійно, а з 2018 року подень її смерті, про що зазначено ОСОБА_1 у заяві.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-268, 273, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2018 року разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі на момент смерті останньої, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволенні решти заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211 на строк дії карантину продовжується строк для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, б. 9; .

Суддя Ж . І. Кордюкова