РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до своєї сестри ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що за життя у власності матері були дві земельні ділянки, що знаходяться на території Селецької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Вказані земельні ділянки мати заповіла йому, однак про існування цього заповіту позивач протягом всього часу після відкриття спадщини не знав. У грудні 2019 року отримав повідомлення з Яготинської районної державної нотаріальної контори № 809/0-2-14 від 04 грудня 2019 року, в якому були викладені відомості про існування заповіту.

Зважаючи на пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин, просив йому визначити додатковий строк для цього терміном у 4 місяці від дня набрання законної сили судовим рішенням. До розгляду справи залучив свою рідну сестру ОСОБА_2 , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері.

В судове засідання позивач не з`явився, скерував до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання також не з`явилась. До суду скерувала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, при прийнятті рішення поклалась на розсуд суду, проти задоволення позову заперечила, проте заперечення не обґрунтувала.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

Так, у відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (постанова КЦС ВС від 25 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 1.2, 2.2, 2.3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , стверджується, що його мамою була ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Лемешівка Яготинського району Київської області померла ОСОБА_3 у віці 90 років.

У відповідності до наданих позивачем копій державних актів серії НОМЕР_3 та серії Р3 № 124851 за життя ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 2,70 га для розширення особистого підсобного господарства та площею 0,85 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Крім того, згідно довідки № 529 від 30 жовтня 2018 року, виданої Зимнівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належав житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка в розмірі 2,70 га, яка розташована на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, земельна ділянка в розмірі 0,85 га, яка розташована в селі Селець Володимир-Волинського району Волинської області. Від імені ОСОБА_3 посвідчено заповіт Селецькою сільською радою № 55 від 27 липня 2001 року, який не змінювався і не відмінявся. З дня смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв її син ОСОБА_1 житель АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що у даній довідці не вказано яким чином прийняв спадщину ОСОБА_1 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією № 144258 від 01 квітня 2015 року, ОСОБА_1 з 01 березня 2015 року встановлено другу групу інвалідності довічно у зв`язку з ураженням опорно-рухового апарату).

Як стверджує позивач у позовній заяві, з листа Яготинської районної державної нотаріальної контори № 809/02-14 від 04 грудня 2019 року він дізнався про те, що заповіт, який був посвідчений його матір`ю секретарем Селецької сільської ради був посвідчений на його ім`я.

Вказане повідомлення нотаріуса позивач також долучив до матеріалів справи.

Цим же повідомленням нотаріус повідомив позивача про пропущення 6-місячного строку з дня відкриття спадщини та прийняття спадщини відповідачем, вказав на право звернутись до суду.

20 січня 2020 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

За результатами підготовки справи до розгляду судом було витребувано у Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області матеріали спадкової справи № 117/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та Інформаційну довідку зі спадкового реєстру.

Матеріалами спадкової справи № 117/2019, крім вже встановлених за поданими позивачем документами було встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_2 04 грудня 2019 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом по смерті матері ОСОБА_3 .

Підставою для прийняття спадщини зазначила рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року, яким було встановлено факт її постійного проживання із матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

В результаті перевірки нотаріусом кола спадкоємців та наявності заповіту було встановлено факт посвідчення 27 липня 2001 року заповіту ОСОБА_3 секретарем Селецької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, який зареєстровано в реєстрі № 55. Вказаний заповіт не було скасовано чи змінено.

За результатами провадження у спадковій справі вказаний заповіт було витребувано і він міститься в матеріалах спадкової справи.

За змістом заповіту ОСОБА_3 27 липня 2001 року на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, земельні ділянки в розмірі 0,85 га, 2,70 га, майновий пай, що належали їй на праві особистої власності вона заповіла своєму синові ОСОБА_1 , жителю міста Володимир-Волинського.

Наявним в матеріалах спадкової справи листом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) підтверджено факт його повідомлення про наявність на його користь заповіту, посвідченого від імені матері.

Копією розписки стверджується про те, що даний лист позивач отримав 13 грудня 2019 року.

27 травня 2020 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено рішення у справі № 154/677/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Володимир-Волинська міська рада, яким встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач у справі позов формально заперечила, проте свої заперечення не жодним чином не аргументувала, жодного доказу до суду не подала. До суду неодноразово скеровувала заяви про розгляд справи без її участі.

На підставі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин фактичні обставини справи встановлені судом на підставі доводів позивача, які повністю підтверджені ним документально.

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність заповіту, що підтверджено довідкою Зимнівської сільської ради № 529 від 30 жовтня 2018 року, проте не знав, що вказаний заповіт було складено на його користь.

За таких обставин позивач по смерті матері до нотаріуса для прийняття спадщини вчасно не звернувся.

Про наявність заповіту на його користь позивач дізнався лише 13 грудня 2019 року, отримавши повідомлення Яготинської районної державної нотаріальної контори № 809/02-14 від 04 грудня 2019 року, після чого протягом місяця відразу ж звернувся до суду із даним позовом.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 була заведена лише 04 грудня 2019 року , й відповідно лише тоді були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), додатковий строк тривалістю 4 (чотири) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер