КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/36412/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3634/2020 Доповідач: Гаращенко Д. Р.

17 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д. Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Писаренка Олександра Олексійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів - суми авансового платежу від адвокатського гонорару за договором про надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 3 лютого 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 .

Відповідно до умов договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, погоджені між ними.

Авансовий платіж у розмірі 10 000 доларів США, що визначається за курсом Національного банку України на час укладення договору - 100 доларів США, що еквівалентно 2 698,70 грн.

На виконання умов договору відповідачем було сплачено лише 6 000 доларів США.

Відповідач умов договору в повному обсязі не виконала.

ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_1 4 000 доларів США, що еквівалентно сумі 107 920, 00 грн., судовий збір в розмірі 1 079, 20 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Писаренко О.О. представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив рішення суду від 19.11.2019 року скасувати, та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи, неналежно досліджені докази, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незалежно від надання правової допомоги, авансований платіж у розмірі 10 000 доларів США сплачується відповідачем наперед, поверненню не підлягає.

Апелянт зазначив, що у відповідача не було повноважень укладати договір про правову допомогу в інтересах третьої особи - ОСОБА_3 .

Вважає, що стягнення авансу за послуги, які не замовляла і не погоджувала ОСОБА_3 , як клієнт є безпідставними.

Суд першої інстанції не звернув увагу на пояснення третьої особи, відповідно до яких ОСОБА_3 не надавача відповідачу права укладати договір, не погоджувала його умов і не отримувала послуг від позивача.

Суд першої інстанції не заслухав пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , не звернув увагу на листи від 23.02.2017, 10.05.2017, 30.11.2017 року, направлені відповідачем позивачу з вимогою розірвати договір та повернути 6000 доларів США.

Апелянт вважає, що повернення судом першої інстанції клопотання відповідача про виклик свідків та посилання на відсутність письмового погодження між позивачем та відповідачем про розірвання договору за ст. 654 ЦПК України у тій самій формі що й договір - є незаконними.

Апелянт зазначив, що на час ухвалення рішення про стягнення авансу за договором про надання правової допомоги, строк дії договору сплив.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розмір гонорару не погоджено з ОСОБА_3 , юридичних послуг останній позивач не надавала, відсутній акт про надання відповідних послуг.

Суд не надав оцінки тому, що фактично послуги за договором про надання правової допомоги не надавалися. Надані відповідачем звіти, плани, запити та проекти позовної заяви були створені під час розгляду даної справи. Акти передачі-приймання послуг сторонами не підписувалися. Вважає безпідставним посилання суду на те, що сплачений аванс не підлягає поверненню згідно умов договору, оскільки такі положення суперечать Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За Законом аванс не підлягає поверненню тільки в тому випадку, коли він є оплатою за фактично виконану роботу.

10.02.2020 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 . Просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Зазначила, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 лютого 2017 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 в інтересах третьої особи ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 8).

Предметом договору є надання правової допомоги ОСОБА_3 .

Відносини, що виникли між сторонами є зобов`язальними з приводу надання послуг.

Розділом 4 Договору визначено умови сплати гонорару.

Оплата послуг адвоката є гонораром та поверненню не підлягає.

Сума гонорару становить 23 000 доларів США за валютним курсом Національного банку України, встановленим на час укладення договору (2 698,70 грн. за 100 доларів США), що сплачується клієнтом адвокату у готівковій формі.

Клієнт зобов`язаний, відповідно до умов договору здійснити авансовий платіж адвокату у розмірі 10 000 доларів США протягом двох календарних днів з часу підписання договору. Даний авансовий платі поверхню адвокатом клієнту не підлягає.

Решту суми, що становить 13 000 доларів США клієнт зобов`язаний сплатити адвокату після встановлення факту права власності на квартиру за ОСОБА_3 у день передачі документів про право власності згідно з актом.

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплачено частину авансового платежу у розмірі 6 000 доларів США, що стверджується прибутковим касовим ордером від 3 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 9).

У разі невиконання клієнтом обов`язку гонорару адвокат має право не виконувати доручення клієнта та/або звернусь до суду щодо стягнення коштів у судовому порядку.

Сторони договору про надання правової допомоги визначили права та обов`язки, обсяг послуг правової допомоги, ціну договору.

Вказаний договір підписаний позивачем та відповідачем.

Укладений договір не суперечить чинному законодавству.

Під час підписання договору його умови відповідали волевиявленню сторін. Строк дії договору відповідно до п. 3.2 договору закінчився 3 лютого 2018 року та до цього він був дійсним.

Судових рішень про визнання його недійсним чи розірваним немає.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17 у задоволенні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору про надання правової допомоги з підстав його укладення внаслідок помилки та стягнення коштів за договором відмовлено (т. 1 а.с. 86-97).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції враховуючи, рішення Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі № 761/21408/17, яким відмовлено відповідачу у задоволенні вимог про розірвання договору про надання правової допомоги, умови спірного договору прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог ОСОБА_11 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає зазначеній нормі процесуального закону.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2018 року за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_6 третя особа - ОСОБА_3 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за договором, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2019 року встановлено, що 03.02.2017 року між ОСОБА_1 ОСОБА_6 був укладений Договір про надання правової допомоги.

Предметом Договору у відповідності до п.1.1 сторони визначили - надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги ОСОБА_3 у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів у кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських справах тощо; у тому числі у справі, щодо встановлення факту права власності на квартиру за ОСОБА_3 .

Згідно з п.3.2 Договору сторони визначили строк дії договору - з дати його підписання до 03.02.2018 року.

Умовами Договору визначені права та обов`язки як Адвоката так і Клієнта. Так, згідно із п.2.3.1 Договору Клієнт зобов`язується сплатити гонорар Адвокату у розмірі та в строк, погоджені між ними.

Сторони домовились та визначили в п.4.1 Договору, що оплата за послуги Адвоката є гонораром і поверненню не підлягає, сума гонорару Адвоката становить 23 000,00 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного Договору (2698,70 гривень за 100 доларів США), що сплачується Клієнтом Адвокату у готівковій формі.

Згідно з п.4.3 Договору Клієнт зобов`язаний здійснити авансовий платіж Адвокату у розмірі 10 000,00 доларів США, протягом двох календарних днів з моменту підписання даного Договору. Внесений авансовий платіж поверненню не підлягає.

Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду із викладеними умовами.

На виконання умов Договору, 03.02.2017 року ОСОБА_1 сплатила 6 000,00 доларів США, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера від 03.02.2017 року.

Умовами договору, зокрема пунктами 3.3 - 3.4, передбачено, що він може бути розірваний згідно вимог чинного законодавства України; за вимогою Адвоката або Клієнта; за згодою сторін.

Крім того за умовами договору про надання правової допомоги п. 4.1. сторони узгодили, що оплата за послуги адвоката є гонораром та поверненню не підлягає

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апелянта враховуючи наступне.

Договір від 03 лютого 2017 року був укладений відповідачем в інтересах ОСОБА_3 , що повністю відповідає Закону України "Про адвокатську діяльність. Зазначений договір недійсним не визнався.

Укладення договору на правову допомогу в інтересах іншої особи, не потребує згоди особи в чиїх інтересах укладався договір, оскільки жодних зобов'язань за договорам особа в чиїх інтересах був укладений договір на правову допомогу не набуває, відповідальності не несе.

Оскільки договір був укладений між позивачем та відповідачем, то усі права та обов`язки за договором набувають сторони які його підписали.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно вивчив матеріали справи, надав відповідну оцінку доводам та доказам сторін, належним чином обґрунтував свій висновок.

Доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Писаренка Олександра Олексійовича залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду з підстав визначених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 червня 2020 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль