Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечко С.П.,
при секретарі Гожа Г.В.,
з участю представника відповідача Мельниченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Мельниченко Олени Андріївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Рішенням Рівненського міського суду від 27 лютого 2020 року в задоволенні позову було відмовлено.

Представника відповідача Мельниченко О.А. 28.02.2020 року подано заяву про стягнення з позивач понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., пов`язаних з розглядом справи №569/22886/19.

Позивач в судове засідання не з`явився,про день та час розгляду були повідомлені, причини неявки суду не повідомили..

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити з підстав викладених у заяві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву та долучені до неї документи, матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Рішенням Рівненського міського суду від 27 лютого 2020 року в задоволені позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовлено.

При вирішенні вказаних вимог представника відповідача суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,що ухвалив рішення,може зазаявою учасників справи чиз власноїініціативи ухвалитидодаткове рішення,якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення; 2)суд,вирішивши питання про право,не зазначив точної грошової суми,присудженої до стягнення,або майно,яке підлягає передачі,або дії,що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд,що ухвалив рішення,ухвалює додаткове судове рішення в тому самому склад і протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку,що й судове рішення. Уразі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справив судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб,які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання,не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно частини третьої зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

За змістом п.2. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови від позову, покладаються на позивача.

Згідно ч. 8 вказаної статті - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На виконання вищевказаних вимог, представником відповідача було надано суду нижченаведених документів, а саме:

Належно завірена копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 1676 , з якого слідує, що Мельниченко О.А. має право на зайняття адвокатською діяльністю, підстава: рішення від 21.05.2019 року № 191.

Договір про надання правничої допомоги від 05.02.2020р. укладений між ОСОБА_2 з одного боку та адвокатом Мельниченко О.А. - з іншого.

Замовлення №1 на надання правової допомоги від 17.02.2020р., укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Мельниченко О.А., з якого слідує що за виконання умов даного договору гонорар клієнт здійснив часткову оплату вартості послуг в розмірі, що становить 5000 грн., та відповідно підтверджується квитанцією від 17.02.2020 року.

Розрахунок наданої правничої допомоги по цивільній справі №569/22886/19, а саме детальний опис наданих послуг, де зазначено, що витрати на правову допомогу складаються 6800 грн., де фактично сплачено 5000 грн.

Тобто, представником відповідача, надано всі необхідні документи, які передбачені ч.3 ст.137, ст. 141 ЦПК та в термін відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 17.02.2020 року, кваліфікацію адвоката, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які відповідач поніс підлягають до частково задоволення, а саме стягнення з позивача на корись відповідача судових витрат в розмірі 2500 гривень.

Керуючись ст.ст.133,137,142, 246,270,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача Мельниченко Олени Андріївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 гривень 00 коп.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс України", 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд 102, ;

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 іден. код. НОМЕР_3 .

Суддя: Харечко С.П.