Справа № 408/790/20-ц
Провадження № 2/408/1391/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Булгакової Г.В.,

при секретарі Ришковій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Валуйська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

Встановив:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому зазначили що вони є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 жовтня 1978 року. В належному їм будинку зареєстровані відповідачі, які фактично там не проживають з червня 2014 року. Таким чином, позивачі є співвласниками зазначеного будинку, але своє право як власника вони не можуть реалізувати в повному обсязі у зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані в їхньому будинку, і хоча вони є їх родичами - відповідно невісткою та онукою, але не приймають участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів і взагалі будинком не цікавляться. Невістка та онука на теперішній час проживають в Російській Федерації, наміру прибути в Україну та добровільно знятися з реєстрації не мають, контактів з ними у позивачів немає, тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. Просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просив справу розглядати без його участі, заперечень не має.

Суд, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 жовтня 1978 року, зареєстрованого в реєстрі за № 188, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної власності домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт від 03 травня 1978 року № 2/202 на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений на ім`я позивача ОСОБА_2

Довідкою № 755, виданою Валуйською сільскою радою Станично-Луганського району Луганської області 21 лютого 2020 року, підтверджується, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є, відповідно, невісткою та онукою позивачів, дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 21 лютого 2020 року, складеного депутатом Валуйської сільскої ради Станично-Луганського району Луганської області Ольшевською Т.Ю., встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в будинку позивачів не проживають з червня 2014 року.

Факт перебування в родинному зв`язку з позивачами відповідача ОСОБА_3 знаходить своє підтвердження в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 11 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції, за актовим записом № 119, згідно якого остання уклала шлюб з позивачем ОСОБА_5 , котрий є сином позивачки ОСОБА_1 , що слідує з його копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03 листопада 1973 року за актовим записом № 106 Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області.

Перебування відповідачки ОСОБА_4 в родинному зв`язку з позивачами підтверджується її копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07 серпня 1996 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області за актовим записом № 45.

Позивачі, звертаючись до суду, посилаються на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є членами їх сім`ї, та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивачів, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів таким, що втратили право користування будинком.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст.150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі є членами сім`ї позивачів. Відповідачі не проживають в будинку позивачів тривалий час, обов`язків щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несуть, і подальша реєстрація відповідачів порушує права позивачів, як власників будинку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-265 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Артемівським РВ УМВС України в Луганській області 18 січня 1997 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 05 вересня 2013 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа: Валуйська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області, , адреса місцезнаходження: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, вул.Центральна, 274, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. В. Булгакова