Провадження № 2/389/495/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 травня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ябчик Н.М.

за участю секретаря судового засідання Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Знам`янська района державна адміністрація Кіровградської області як Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити останнього батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася від шлюбу з відповідачем. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, останній припинив будь-яке спілкування з дитиною, не відвідував її, не спілкувався, не цікавився життям, не проявляв турботу про неї, хоча мав таку можливість, адже жодних перешкод у спілкуванні з дитиною не чинила. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально дитину не забезпечує. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження, яке перебуває у ВДВС Знам`янського МРУЮ. Проте, рішення суду відповідач не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує. У зв`язку з чим виникала заборгованість по аліментам, загальна сума якої становить 91925,5 грн. За фактом злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів, Знам`янським ВП ГУНП у Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000296 за ч.1 ст. 164 КК України.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зазначивши, що позивач на виклики не реагувала, на засідання з"являлася, а тому як наслідок провести обстеження умов проживання дитини не має можливості та к як і надати відповідний висновок.

Представник третьої особи Знам`янської районої державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свою думку щодо заявлених позовних вимог не висловив, висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суду не надав

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва, з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача - ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.12.2008 року та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання ј частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 22.01.2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідкою про неотримання аліментів, виданою 12.02.2019 Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області за вих.№2645, відповідач у період з 01.08.2018 по 01.02.2019 аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 не сплачував, має заборгованість у розмірі 91925,5 грн.

Згідно повідомлення ГУНП в Кіровоградській області №27/Я-205 від 13.02.2018, за заявою ОСОБА_1 від 07.02.2018 про несплату ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, 08.02.2018 відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000296 за ч. 1 ст. 164 КК України та розпочато досудове розслідування. На даний час досудове розслідування триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з довідкою школи І-ІІІ ступенів №160 Дарницького району м. Києва від 07.02.2019 №45 вбачається, що малолітня ОСОБА_3 навчається у навчальному закладі з 01.09.2015 року, батько дитини участі у вихованні доньки не приймає, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався.

Згідно з характеристикою ОСОБА_2 , наданою Дмитрівською сільською радою від 19.01.2019 №1738, за час проживання на території Дмитрівської сільської ради, зауважень останній не мав. За вдачею добрий, вічливий, чемний, проте не завжди відповідальний.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст.ст.3, 9 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд повинен мати підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батька до дитини.

Жодної з вищевказаних обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено, позивач в підтвердження своїх вимог таких доказів суду не надала.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100).

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Так, свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з моменту розірвання між ними шлюбу у вихованні дитини участі не приймає, не спілкується з нею, життям не цікавиться, матеріально не допомагає.

Разом з тим судом не встановлено та позивачем не доведено фактів винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню доньки той факт, що відповідач з нею не спілкується.

Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Листом Знам`янської районної державної адміністрації від 24.02.2020 №01-35/48/2 повідомлено суд про те, що розглянути питання про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносного його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, яке відбулося 20.02.2020 року, виявилося неможливим, оскільки згідно з інформацією Дмитрівської сільської ради, ОСОБА_2 на території сільської ради не проживає. Місце його перебування не відоме, тому можливість належного повідомлення останнього про розгляд питання, відсутня.

Листом Служби у справах дітей та сім`ї Дариницької районної в м. Києві державної адміністрації від 02.04.2020 року №1091, повідомлено суд про те, що з жовтня 2019 року, спеціалісти служби неодноразово намагалися в телефонному режимі та засобами поштового зв`язку зв`язатися з позивачем - ОСОБА_1 , з метою повідомлення про необхідність з`явитися до служби, однак остання не з`вилася. Відповідно, з`ясувати обставини справи, провести обстеження умов проживання дитини наразі, служба у справах дітей, не має можливості. Отже, надати висновок щодо питання про позбавлення відповідача батьківських прав, не можливо.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Положеннями ст.ст.12, 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, під час розгляду справи позивачем не доведено та судом не встановлено наявності такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька від виконання його батьківських обов`язків, належні та допустимі докази цього в справі відсутні, тому суд з метою захисту якнайкращих інтересів дитини щодо збереження її зв`язків з батьком вважає, що правові підстави для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав наразі відсутні, позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.19, 150, 155, 164, 166 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Знам`янська района державна адміністрація Кіровградської області як Орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84,170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, місце знаходження: 02096, м. Київ, вул. Ялтинська, 14, .

Третя особа - Знам`янська района державна адміністрація Кіровградської області як Орган опіки та піклування, місце знаходження: 27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. М.Грушевського, 17 .

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.