Справа № 214/1292/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Новак А.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 16 692,48 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 840 грн. 80 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 19.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди жилої нерухомості, а саме квартиру однокімнатну, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у тимчасове користування з метою використання як жиле приміщення. Відповідно до п. 1.4, 1.5 договору, термін оренди вказаної квартири у п. 1.1 нерухомості встановлюється з 19.03.2019 року до 19.09.2019 року. У разі відсутності заперечень сторін , строк дії договору продовжується самостійно.. дія договору починається з 19.03.2019 року, сплата оренди, яка становить 5000 (п`ять) тисяч грн.., буде проводитися щомісячно не пізніше 19 числа кожного поточного місяця. Відповідно до п. 2.2 договору відповідач має наступні права та обов`язки: не проводити будь-яких перепланувань, переобладнань орендної нерухомості, а також не встановлювати будь-яке обладнання(заміна чи переобладнання замків, заміна чи укріплення дверей та вікон, встановлення сигналізації); прийняти на себе повну матеріальну відповідальність за взяту в оренду нерухомість, а також за можливі наслідки користування орендованою нерухомістю.; прийняти на себе повну матеріальну відповідальність за майно, яке знаходиться у взятій в оренду нерухомості, утримувати орендовану нерухомість та майно, яке в ній знаходиться справному стані та чистоті дотримуватись правил протипожежної безпеки. Відповідно до акту прийому - передачі, який знаходиться в договорі та є невід`ємною частиною даного договору , стан наданої у оренду квартири - добрий, зауважень до позивача не має. Квартира повністю мебльована зі всією побутовою технікою. Також ж в квартирі знаходиться наступне майно: два крісла, ліжко, пральна машина, кухонний куток, шкаф, 2 раковини, змішувачі, журнальний столік, холодильник, кухня та інші побутові речі. Все перелічене майно знаходиться в доброму стані без наявних пошкоджень. 19.03.2019 року відповідачка почала орендувати вищезазначену квартиру та стала матеріально відповідальною за все майно яке знаходиться в ній. Приблизно в листопаді 2019 року позивачка попрохала надати їй можливість оглянути стан сантехніки в квартирі, так як сусід знизу скаржився на те, що його затоплюють з її квартири. Проте, відповідачка, завжди обіцяючи впустити до квартири, ігнорувала прохання позивачки. Лише 23.12.2019 року позивачка з свідками, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вирішила без відповідачки увійти до квартири та з`ясувалось, що відповідачка змінила замки у вхідній двері, які згодом відкрили та замінили, також після відкриття квартири з`ясувалось, що все майно, яке в ній знаходило було в занедбаному стані, частина з якого було пошкоджено, а саме: крісла у кімнаті, у кількості 2 штук, кухонний куточок, стільці на кухні, раковина, змішувач та ущільнювач, які знаходяться в ванній кімнаті. Відповідно до умов договору, відповідачка прийняла майно, яке знаходилось в орендованій квартирі в доброму стані без наявних пошкоджень, проте вже після її проживання вищезазначене майно частково було пошкоджено, чим було спричинено позивачці матеріальну шкоду. Вказує, що позивачка понесла майнові збитки від дій ОСОБА_3 в розмірі 16692, 48 грн. відповідно до наступних документів: накладна №014 від 117.01.2020 року в якій зазначено, що ремонт та перетяжка крісел, у кількості 2 штук вартує 3300 грн., перетяжка кухонного куточка вартує 9500 грн., фарбування стільниці вартує 700 грн.; товарний чек від 26.12.2019 року в якому зазначено вартість вхідних замків в загальній сумі 918 грн.; акт виконаних робіт №01-20 за січень 2020 року та чеками на матеріали, в яких зазначено, що послуга сантехніка з заміни раковини, змішувача та сифона коштує 450 грн., а матеріали по чекам вартують 2274 грн. Зазначає, що внаслідок неналежних дій ОСОБА_3 до орендованого майна ОСОБА_2 , останній було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 16 692,48 грн.

У судовому засіданні представник позивачки, позов підтримав у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справу у заочному порядку.

Відповідачка повідомлялася про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов, суду не надала. За даних обставин, з урахуванням згоди представника позивачки, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11), договір оренди нерухомості (а.с.12-13), фото орендованої квартири (а.с.16), акт (а.с17), накладна (а.с.18), акт виконаних робіт (а.с. 19 зворот), фото квартири після здачі квартири в оренду (а.с. 20-22).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт, що орендована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є приватною власністю позивачки.

Суд вважає належнимдоказом: договір оренди нерухомості (а.с.12-13), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме що ОСОБА_3 підписала договір і погодилась з його умовами.

Суд вважає належними доказами:фото орендованої квартири (а.с.16), фото квартири після здачи квартири в оренду (а.с. 20-22), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме те, в якому стані була квартира до та після здачі її в оренду.

Суд вважає належними доказами: акт (а.с17), накладну (а.с.18), акт виконаних робіт (а.с. 19 зворот), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме обсяг та розмір спричиненої шкоди.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

19.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , був укладений договір оренди жилої нерухомості, а саме квартири, належної на праві власності позивачці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у тимчасове користування з метою використання як жиле приміщення.

Підписанням договору від 19.03.2019 року, ОСОБА_3 погодилась з усіма умовами договору, також здійснювати плату за користуванням наданою в оренду нерухомості в місяць - 5 000 (п`ять) тисяч грн., а також виконувати інші умови договору.

23.12.2019 року позивачка увійшла до квартири та з`ясувала, що відповідачка замінила замки у вхідній двері, що майно, яке знаходилось в квартирі, перебуває в занедбаному стані.

Позивачка за свої кошти відновила пошкоджене майно.

Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11), договору оренди нерухомості (а.с.12-13), фото орендованої квартири (а.с.16), акту (а.с17), накладною (а.с.18), актом виконаних робіт (а.с. 19 зворот), фото квартири після здачі квартири в оренду (а.с. 20-22).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

За положеннями ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 779 ЦК України наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Згідно з ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як передбачено ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконала умов договору оренди нерухомості, внаслідок чого було пошкоджено майно позивачки, яке знаходилось в квартирі, на відновлення якого позивачка понесла витрати, чим завдала позивачці матеріальну шкоду у розмірі 16 692 грн. 48 коп.

Вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст.13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 509, 526, 779, 815, 1166 ЦК України, , ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , поданий в її інтересах представником ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , у відшкодування матеріальної шкоди 16692 грн. 48 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 15 червня 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов