Провадження № 6/761/639/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Матвійчука В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , приватний виконавець Білоконь Микола Вадимович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О ВИ В:

21.05.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даною заявою.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року заяву було прийнято до провадження судді та призначено до судового розгляду.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, 18.12.2019 року було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 700 0000, 00 грн. боргу за договором позики, 172328,00 грн. процентів за користування позикою, 165 704,10 грн. інфляційних витрат та 79 876,71 грн. 5% річних.

На виконання даного рішення суду Шевченківським районним судом м.Києва 04.02.2020 року було видано виконавчий лист, за якими приватним виконавцем Білоконем М.В. порушено виконавче провадження № 61287464.

Разом з тим, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення суду від 18.12.2019 року. За таких обставин заявник вказує, що на даний час відсутнє рішення суду, що набрало законної сили на підставі якого міг бути виданий виконавчий лист, тому просив визнати виконавчий лист від 04.02.2020 року у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи з приводу задоволення заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали заяви та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, 18.12.2019 року було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 700 0000, 00 грн. боргу за договором позики, 172328,00 грн. процентів за користування позикою, 165 704,10 грн. інфляційних витрат та 79 876,71 грн. 5% річних.

04.02.2020 року за вказаним рішенням суду видано виконавчий лист.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, приватним виконавцем Білоконем М.В. порушено виконавче провадження № 61287464 з виконання виконавчого листа від 04.02.2020 року № 761/22792/19.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист було видано після того, як заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року набрало законної сили.

Сама по собі та обставина, що відповідач використав своє право на перегляд заочного рішення ще не свідчить про те, що таке рішення не набрало законної сили або автоматично скасовується.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - залишено без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року на даний час не скасоване та є чинним.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так в матеріалах справи відсутні докази та заявником у судовому засіданні не доведено, що за виконавчим листом від 04.02.2020 року № 761/22792/19 обов`язок боржника відсутній.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , приватний виконавець Білоконь Микола Вадимович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено 15.06.2020 року.