КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8892/2020
Справа № 759/4293/20
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ ЕНД Маркетинг Телентс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року; посилаючись на те, що спір має розглядатися у порядку не цивільного, а господарського судочинства, скаржник просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 і повинні враховуватися апеляційним судом.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У вказаному переліку не зазначена ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження, в тому числі з підстав порушення правил підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) як така, що може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року про відкриття провадження необхідно повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кашперська Т.Ц.