Дата документу 26.05.2020
Справа № 334/753/20
Провадження № 2/334/2144/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Адвоката ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя в інтересах громадянки Республіки Польща, ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В позові зазначив, що 06.10.2016 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 241.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року, у зв`язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер.

Спору про сумісне майно подружжя у сторін немає. Шлюбний договір між сторонами не укладався.

До початку судового засідання представник позивачки адвокат Ємець А.Ю. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб сторін розірвати.

Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно статті 26 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (Угоду ратифіковано Постановою ВР N 3941-XII від 04.02.94): «1. Розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи.

Якщо в момент порушення справи один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - громадянином іншої Договірної Сторони, розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої вони мають місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, орган якої порушив справу.

У справах про розірвання шлюбу, в випадку, передбаченому в пункті 1, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи.

У справах про розірвання шлюбу, в випадку, передбаченому в пункті 2, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, на території якої подружжя має місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, компетентними є органи обох Договірних Сторін».

Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (частина перша статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України").

Оскільки сторони є громадянами Польщі та України та проживають на території різних договірних сторін на правовідносини сторін розповсюджується дія п. 2 та п. 4 ст. 26 вищенаведеної Угоди. Отже, суд в Україні компетентний розглядати справу про розірвання шлюбу згідно законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.10.2016 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 241 (а.с.7).

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, несумісності характерів. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з 2018 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення не згодні.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення не прагне.

Спір про розподіл сумісного майна відсутній.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 24,110,112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , зареєстрований 06.10.2016 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 241.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів. Якщо в судовому засіданні було проголошену лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справ (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Баруліна Т. Є.