УХВАЛА

про забезпечення позову

"22" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пальчика В.Л. про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

22 січня 2020 року справу направлено до Київського апеляційного суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 на ухвалу суду від 22 листопада 2019 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2020 року ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 листопада 2019 року залишено без змін.

17 червня 2020 року Київським апеляційним судом повернута дана цивільна справа до суду, та 22 червня 2020 року отримана головуючим.

22 січня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом

Пальчиком В.Л. подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 та накладання арешту на всі рахунки в банківських установах України, належні ОСОБА_2 .

Суддя, вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в розмірі 71 778,08 доларів США.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_2 зареєстровано на праві об`єкт нерухомого майна - 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 .

Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо повернення значної суми грошових коштів та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з`ясувавши обсяг позовних вимог, вважає правильним в якості забезпечення позову в даній справі накласти арешт на належну відповідачу частку квартири.

Разом з тим, інших відомостей про майно, яке належить відповідачеві матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Також, заява про забезпечення позову не містить жодних відомостей про наявні рахунки відповідача в банківських установах.

З огляду на викладене, враховуючи, що вимоги про накладення арешту на все майно відповідача та на всі його рахунки в банківських установах є неконкретизованими, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пальчика В.Л. про забезпечення позову в іншій частині є необґрунтованою.

Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката

Пальчика В.Л. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Стягувач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Боржник - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити до відповідних компетентних органів для виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: