Ухвала

Іменем України

01 червня 2020 року

м. Київ

справа № 183/6604/16

провадження № 61-8327ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ліквідатора Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомтех» - арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомтех» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомтех» (далі - УРТОВ «Інкомтех») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна.

Арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) ОСОБА_5 заявлено клопотання про передачу справи до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду спору по суті в межах процедури банкрутства. Клопотання мотивоване тим, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року у справі № 904/3116/16 УРТОВ «Інкомтех» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, а ухвалою цього суду від 06 червня 2017 року призначено ліквідатором арбітражного керуючого Вербицького О. В. У відповідності до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набув чинності 21 жовтня 2019 року, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження у якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року у задоволенні клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Вербицького О. В. про передачу справи до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду спору по суті в межах процедури банкрутства відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) не передбачена можливість передачі цивільної справи іншому суду, який розглядає справи в порядку іншого (в даному випадку господарського) судочинства.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Вербицького О. В. на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року повернуто.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що у переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, відсутня ухвала про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду.

У травні 2020 року ліквідатор УРТОВ «Інкомтех» - арбітражний керуючий Вербицький О. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про передачу справи на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство УРТОВ «Інкомтех».

Заявник вважає висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства та статтею 31 ЦПК України визначена територіальна юрисдикція (підсудність) іншого суду для розгляду цієї справи. Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство. Приписи ЦПК України не містять регулювання питання щодо передачі цивільної справи за предметною підсудністю, однак слід врахувати, що дана категорія справ розглядається господарськими судами, тому є всі підстави для задоволення клопотання про передачу справи Господарському суду Дніпропетровської області для розгляду. Посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19). Зазначає, що судом апеляційної інстанції помилково зроблено висновок щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, визначений частиною першою статті 353 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК Україниучасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року повернуто апеляційну скаргу арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Вербицького О. В. на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року, а отже, ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку по суті не переглядалась, що виключає можливість її перегляду в касаційному порядку.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга в частині оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 рокуподана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі в цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Водночас у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора УРТОВ «Інкомтех» - арбітражного керуючого Вербицького О. В. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду відсутня у переліку, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, тому оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ліквідатора УРТОВ «Інкомтех» - арбітражного керуючого Вербицького О. В.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті б Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Доводи касаційної скарги є безпідставними у зв`язку з тим, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволені клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі, a тому не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки особа, яка подає апеляційну скаргу, може поновити свої права в інший спосіб шляхом оскарження в апеляційному порядку цієї ухвали разом із рішенням суду першої інстанції.

Інші доводи ліквідатора УРТОВ «Інкомтех» - арбітражного керуючого Вербицького О. В. зводяться до його незгоди з ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року, яка у даному випадку не може бути предметом касаційного оскарження.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомтех» - арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомтех» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування, скасування рішень про державну реєстрацію, визнання права власності на нерухоме майно, витребування майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

В. М. Ігнатенко

М. Ю. Тітов