Справа № 583/972/20
29 травня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Плотникової Н.Б.
за участю секретаря Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка цивільну справу за позовом
до Приватного підприємства «Куземин-агро»
про розірвання договору оренди земельної ділянки,
Представник позивача - адвокат Артеменко І.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 25.02.2011 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Куземин - Агро» укладено договір оренди землі, на підставі якого ОСОБА_2 передав підприємству в оренду земельну ділянку загальною площею 2, 2416 га, у тому числі рілля 2,0481 га та сіножаті 0,1935 га. Договір укладено строком на п`ять років. Також підписано акт приймання передачі земельної ділянки (а. с. 10-12).
Договір оренди землі та додаткова угода до договору оренди землі від 08.02.2016 р. були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 13160605 від 08.02.2016 р.
Відповідно до п. 40 договору оренди від 25.02.2011 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 16.12.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 9).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
У пункті «б» частини першої статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є презумпція свободи договору, зокрема, відповідно до частини першої статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини третя та четверта статті 31 Закону України «Про оренду землі»).
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Розірвання договору може відбутися або за домовленістю між сторонами, або у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу про розірвання договору, за рішенням суду.
Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.
Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Згідно із пунктом 40 спірного договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Цей пункт є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Таким чином, враховуючи, що в договорі у п. 40 сторони погодили таку підставу його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а позивач ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку і як новий власник спірної земельної ділянки не бажає продовжувати дію договору оренди землі, укладеного з попереднім власником, тому суд дійшов висновку про припинення оспорюваного договору оренди шляхом його розірвання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року № 588/1713/17-ц, від 05 лютого 2020 р. № 624/423/16-ц.
Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач не надав.
Щодо вимог позивача про скасування номеру запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13160605 від 08.02.2016 р., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
За таких обставин вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28128878 від 08.02.2016 року, на підставі яких зареєстроване речове право у державному реєстрі, задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,5,10-13, 76-81, 141, 247, 258,259, 264, 265, 273,273, 279, 282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити частково.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2020 р.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду : Н.Б. Плотникова