У Х В А Л А

29 травня 2020року м. Київ

Справа № 755/4846/2020

Провадження: № 22-з/824/435/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження питання про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, присуджених за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 41 618,07 грн.

08 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про внесення виправлення у судове рішення, а саме, постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року.

Заява мотивована тим, що постановою від 27 серпня 2019 року апеляційну скаргу її представника - ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 41 618,07 грн, в той час коли у позові та апеляційній скарзі нею заявлено до стягнення 82 727,73 грн. Вказана сума відповідає сумі несвоєчасно сплачених аліментів за період з 10.06.2013 року до 26.09.2016 року. Термін прострочення сплати аліментів кожного місяця є більшим ніж 100 днів, а тому сума пені (як підсумок несвоєчасно сплачених аліментів за кожен місяць) дорівнює сумі несвоєчасно сплачених аліментів за вказаний період, що чітко вказано в розрахунку пені. На її думку, судом апеляційної інстанції сума 41618,07 грн визначена помилково. За таких підстав ОСОБА_1 просила виправити описку (арифметичну помилку) у постанові Київського апеляційною суду від 27 серпня 2019 року шляхом зазначення у резолютивній частині тексту постанови вірну суму пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь, а саме - 82 727,73 грн.

12 травня 2020 року цивільну справу № 755/4846/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів витребувано із суду першої інстанції.

27 травня 2020 року дана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 8 ст. 268 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Частиною 2 статті 269 ЦПК України передбачено, що питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Колегія суддів враховує, що арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Як убачається із мотивувальної частини судового рішення судом встановлено, що 16 травня 2018 року державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, проте, на підставі постанови про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 03 серпня 2018 року було скасовано вказану постанову від 16 травня 2018 року.

При вирішенні справи колегія суддів застосувала висновки Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Відповідно до наданих позивачкою розрахунків розмір пені за прострочення сплати аліментів на підставі розрахунку заборгованості по аліментам № 16/6 (№ 4057) від 05 квітня 2017 року за період 10.06.2013 року до 27.09.2016 року становить 82727,73 грн., які вона і просила стягнути з відповідача.

В той же час, виходячи із положень ч.1 ст.196 СК України, відповідно до яких розмір неустойки (пені) не може бути більшим ніж розмір самої заборгованості, колегія суддів вважала, що вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів ґрунтуються на положеннях ст. 196 СК України та є обґрунтованими лише в розмірі суми заборгованості 41 618,07 грн.

Встановлена обставина щодо розміру суми заборгованості стала підставою для часового задоволення позову ОСОБА_1 , про що зазначено в резолютивній частині постанови.

В той же час, при викладенні висновку щодо ухвалення нового рішення у даній справі суд допустив описку, не зазначивши про те, що позов задовольняється частково у мотивувальній частині, а як наслідок, аналогічна описка допущена і в резолютивній частині щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка також задоволена судом частково.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що допущена описка підлягає виправленню в порядку ст. 219 ЦПК України шляхом доповнення мотивувальної та резолютивної частин постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року словом «частково» при викладенні висновку щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Виправити описки, допущені в мотивувальній та резолютивній частинах постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, а саме:

В першому абзаці мотивувальної частини після слів «апеляційна скарга підлягає задоволенню» правильно читати «апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.»

В сімдесятому абзаці мотивувальної частини після слів «з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 » правильно читати «з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 частково.»

У першому абзаці резолютивної частини після слів «задовольнити» правильно читати «задовольнити частково».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль