Справа № 638/6937/19
Провадження № 2/638/1713/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретарів Тягунової Р.Ю., Тітової М.О.,

Підосокорської А.О., Башинської К.С.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Шеміт С.І., Козак І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківського міського голови Кернес Геннадія Адольфовича « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії », -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що листом від 24.01.2019 за вих. №56973/І-18.08.ЗІ голова м. Харкова Кернес Г.А. відмовив їй у праві щодо розгляду скарги від 26.12.2018 з вимогою розглянути нерозглянуті скарги від 04.12.2015, 04.08.2016, 20.01.2017, 15.03.2017, 20.06.2017, 12.02.2018 та інші і надати за результатами їх перевірки обґрунтовані відповіді, згідно з вимогами ст. 40 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян». Відмову у праві щодо розгляду скарги від 26.12.2018 відповідач обґрунтував посиланням на ч.2 ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян», згідно якого не розглядаються одним і тим же органом повторні скарги від одного і того громадянина з одного і того питання, якщо первинна скарга була розглянута по суті і заявникові було надано відповідь. Позивач вважає, зазначений висновок необґрунтованим (т.1 а.с.2-18-а)

03.06.2020 позивачем уточнено позовні вимоги, в яких зазначено, що порушення , які на її думку, вчинені відповідачем спричинили моральні страждання, які стали причиною втрати психічного та нервової енергії, що в свою чергу стало причиною загострення хронічних захворювань (т. 1 а.с.220-222).

05.08.2019 позивачем уточнено позовні вимоги, в яких зазначено, у зв`язку тим, що сторона відповідача продовжує надавати очевидно недостовірні відомості та надання за поясненнями відомостей щодо розгляду двох з різними предметами оскарження скарги, об`єднаних нібито відповідачем для розгляду в одну через єдиний предмет оскарження та надання нібито через це відповіді за єдиним листом від 13.04.2017, що спростовується надісланим мені відповідачем оригіналом цього ж листа, у зв`язку з чим позивач просить визнати невиконання Харківським міським головю Г.А. Кернесом наданих йому законодавцем за п.п. 2,18 ч.3 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень щодо організації роботи очолюваного і керованого ним виконавчого комітету ХМР для виконання його посадовцями конституційного, за ст. 40, обов`язку щодо розгляду скарг від 04.12.2015, 04.08.2016. 31.10.2016, 21.12.2016, 20.01.2017, 15.03.2017 №М-І-9805/І-17, 15.03.2017 №М-І-9811/І-17, 20.06.2017, 05.07.2017, 12.02.2018, 16.10.2018, 31.10.2018, 26.12.2018 та надання за результатами їх перевірки службових листів з обгрунтованими відповідями, дотримуючись законодавства про звернення громадян.

Зобов`язати Харківського міського голову Кернеса Г.А. виконати надані йому законодацем за п.п. 2,18 ч.3 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження і організувати роботу очолюваного і керованого ним виконавчого комітету ХМР для виконання його посадовцями конституційного за ст. 40 обов`язку щодо розгляду скарг від 04.12.2015, 04.08.2016. 31.10.2016, 21.12.2016, 20.01.2017, 15.03.2017 №М-І-9805/І-17, 15.03.2017 №М-І-9811/І-17, 20.06.2017, 05.07.2017, 12.02.2018, 16.10.2018, 31.10.2018, 26.12.2018 та надати за результатами їх розгляду службові листи з обґрунтованими відповідями згідно з вимогами законодавства про звернення громадян.

Визнати заподіянням ОСОБА_1 Харківським міським головою Кернесом Г.А. моральні, матеріальні та фізичному здоров`ю шкоди шляхом неналежного виконання наданих його повноважень щодо організації очолюваного і керованого ним виконавчого комітету ХМР для виконання посадовцями конституційного обов`язку щодо розгляду скарг, який вони не виконали, унаслідок чого замість надання обґрунтованих результатів перевірки цих скарг відповідей.

Зобов`язати Харківського міського голову Кернеса Г.А. відшкодувати заподіяну моральну, матеріальну та фізичному здоров`ю шкоду через невиконання ним посадових повноважень та сплатити 5000 грн за рахунок власних коштів, а також 6000 грн витрати, понесені ОСОБА_1 на лікування.

Зобов`язати Харківського міського голову Кернеса Г.А. відшкодувати судовий збір. (т. 2 а.с. 150-151).

17.12.2019 позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про внесення змін до уточнених вимог від 05.08.2019, у яких позивач просила у зв`язку з тим, що відповідач поновив оскаржене нею порушене право щодо одержання електронного квитка для пільгового проїзду міським електротранспортом без надання заяви - анкети та копій жодних документів і квиток було виготовлено 18.10.2019 вона одержала цей квиток. За словами п.1 «Визнати невиконання ….» у переліку скарг вилучити скаргу з датою 12.02.2018, за словами п.2 «Зобов`язати Харківського міського голову…» з переліку скарг вилучити скаргу з датою 12.02.2018.

У п.1 після завершення викладення вимоги «Визнати невиконання …» крапкою з комою додати таке: «визнати рішення відповідача за службовим листом від 24.02.2019 №М-І-56973/-І-18.08.ЗІ щодо припинення повторного розгляду скарг, зазначених за скаргою від 26.12.2018 №М-І-56973/І-18 необґрунтованими згідно з вимогами за ч.2 ст. 8 ЗУ « Про звернення громадян» та скасувати рішення. (т. 3 а.с.12).

У судовому засіданні 17.01.2020 ОСОБА_1 відмовлено у збільшенні позовних вимог, які нею збільшені 17.12.2020 відповідно до клопотання (т. 3 а.с.12).

11.07.2019 представником Харківського міського голови - Шеміт С.І. подано відзив, у якому зазначено про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовити (т.2 а.с. 7-16).

11.07.2019 представником виконавчого комітету Харківської міської ради Козак І.А. подано відзив, у якому зазначено про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовити (т.2 а.с. 21-29).

22.07.2019 представником Харківського міського голови - Шеміт С.І. подано письмові пояснення, у яких зазначено, що за період з 04.07.2014 по 25.12.2018 від позивача на адресу Харківської міської ради та її виконавчих органів надійшло 48 звернень, у тому числі скарг з питань надання субсидії, надання пільгового квитка для проїзду в метрополітені, матеріальної допомоги, спілкування посадових осіб російською мовою.

Усі звернення позивача, у тому числі ті, які вказані у позовній заяві, а саме,

від 04.12.2015, 04.08.2016, 31.10.2016, 21.12.2016, 20.01.2017, 15.03.2017, 20.06.2017, 05.07.2017, 12.02.2018, 11.06.2018, 06.07.2018, 09.08.2018, 16.10.2018, 31.10.2018 та 26.12.2018 розглянуті виконавчими органами Харківської міської ради та міським головою об`єктивно, всебічно і вчасно. При розгляді вказаних скарг дотримані приписи ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та інших актів законодавства та надані обґрунтовані відповіді (т. 2 а.с. 34-45).

25.07.2019 позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив представника виконавчого комітету ХМР від 11.07.2019 (т.2 а.с. 129-135).

30.07.2019 позивачем ОСОБА_1 , подано відповідь на відзив представника Харківського міського голови Кернеса Г.А. (т. 2 а.с. 144-148).

09.08.2019 представником Харківського міського голови подано відзив на заяву про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 165-169).

09.08.2019 представником виконавчого комітету ХМР подано відзив на заяву про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 171-174).

11.10.2019 позивачем ОСОБА_1 подано заперечення щодо відзиву представника Харківського міського голови (т. 2 а.с. 201-203).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог просила задовольнити позов в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача Харківського міського голови Кернеса Г.А. Шеміт С.І., яка діє на підставі довіреності від 21.01.2019 №08-21/203/2-19, у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, з підстав викладених у відзиві та поясненнях.

Представник відповідача виконавчого комітету ХМР Козак І.А., яка діє на підставі довіреності від 14.01.2019 №08-21/121/2-19, у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, з підстав викладених у відзиві та поясненнях.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Харківського міського голови Шеміт С.І., представника відповідача виконавчого комітету ХМР Козак І.А., дослідивши матеріали справи , приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 04.12.2015, 04.08.2016. 31.10.2016, 21.12.2016, 20.01.2017, 15.03.2017 №М-І-9805/І-17, 15.03.2017 №М-І-9811/І-17, 20.06.2017, 05.07.2017, 12.02.2018, 16.10.2018, 31.10.2018, 26.12.2018 позивачем ОСОБА_1 подано скарги, які адресовано Харківському міському голові Кернесу Г.А. (т. 1 а.с. 27, 28,29,30,31,32,33-34,35,36,37,38-42,43,44-45,47-49,54-58,59-62,63-69,70,71-72,73-74,76,77,78,79-86,87,88-91,92-97,98-103,104,105-106,107,108-110,111,112-113,114-120,121-127,128-130).

Зі скарги, поданої ОСОБА_1 , 04.12.2015 вбачається, що остання просила Харківського міського голову забезпечити її конституційне право, шляхом зобов`язання начальника УПСЗН привести мовний стан управління у відповідність до вимог ч.ч. 1,2 ст. 10 Конституції України. Притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника УПСЗН за незабезпечення мовного правопорядку, надати письмові пояснення.

Всі наступні скарги, подані ОСОБА_1 , зводяться щодо не розгляду її скарги поданої 04.12.2015, неналежного оформлення листа у відповідь на скаргу.

ст. 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

ЗУ «Про звернення громадян» (далі Закон) врегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За правилами ст. ст. 3, 4 Закону, скаргою вважається звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Статтею 19 Закону на органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб покладено такі обов`язки щодо розгляду скарг: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Отже, у ст. 19 Закону визначено вичерпний перелік обов`язків органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб щодо розгляду скарг є вичерпним.

Виходячи з положень ст. 19 Закону, розгляд звернень має забезпечуватися додержанням таких основних засад: об`єктивність, що полягає у відсутності суб`єктивного ставлення особи, яка розглядає звернення, до автора звернення, до кола питань, порушених у зверненні, а також у відсутності конфлікту інтересів у цієї особи; всебічність, що полягає у повному і різносторонньому розгляді звернення, перевірки абсолютно всіх фактів і відомостей, вказаних заявником, а також недопущення поверхневого, неґрунтовного розгляду звернення; вчасність, що полягає у дотриманні законодавчо визначених строків

при розгляді звернень.

Указом Президента України від 07.02.2008 № 109/2008 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права

на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» органам місцевого самоврядування надано доручення вжити невідкладних заходів щодо недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненнями громадян, із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам.

З метою безумовного виконання вимог ЗУ «Про звернення громадян» та Указу Президента України від 07.02.2008 № 109/2008 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» розпорядженням міського голови від 15.07.2011 № 3081 затверджено Порядок з організації роботи зі зверненнями громадян та юридичних осіб у Харківській міській раді та її виконавчих органах.

Відповідно до вказаного Порядку усі письмові звернення громадян,

що надійшли централізовано реєструються у Департаменті діловодства, після чого керівництвом міської ради передаються безпосереднім виконавцям відповідно до їх функціональних обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи усі звернення позивача, на які вона посилається у позовній заяві та уточнених позовних заявах, а саме, від 04.12.2015, 04.08.2016, 31.10.2016, 21.12.2016, 20.01.2017, 15.03.2017, 20.06.2017, 12.02.2018, 16.10.2018, 31.10.2018 та 26.12.2018 розглянуті виконавчими органами Харківської міської ради та міським головою вчасно, з дотриманням ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян».

Так, звернення позивача від 04.12.2015 реєстраційний індекс № М-1-45695/1-15 розглянуто Адміністрацією Шевченківського (Дзержинського) району Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 31.12.2015 реєстраційний індекс № М-1-45695/1-15.08-33 (т. 2 а.с. 48)

Звернення позивача від 04.08.2016 реєстраційний індекс № М-1-33244/1-16 розглянуто Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 21.09.2016 реєстраційний індекс № 3608/03 (а.с. 52-54).

Звернення позивача від 31.10.2016 реєстраційний індекс № М-1-45956/1-16 розглянуто Адміністрацією Шевченківського району Харківської міської ради, за результатами якого позивачу направлено відповідь від 18.11.2018 реєстраційний індекс № М-1-45956/1-16.08-39. Окрім того, УПСЗН утворено комісію, на засіданні якої вирішено визнати факт використання російської мови в спілкуванні з заявником спеціаліста ОСОБА_4 . Довести про даний факт до правників управління та провести нараду на якій наголосити суворо дотримуватись ЗУ «Про засади державної мовної політики» та «Про звернення громадян» та недопущення подібних випадків в подальшій роботі (т. 2 а.с.61-62,63).

Звернення ОСОБА_1 від 21.12.2016 реєстраційний індекс № М-1-54327/1-16 розглянуто Адміністрацією Шевченківського району Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 05.01.2017 реєстраційний індекс № М-1-54327/1-16.08-39 ( т. 2 а.с. 65).

Скарга позивача від 20.01.2017 реєстраційний індекс № М-1-2727/1-17

(від 23.01.2017) розглянуто Адміністрацією Шевченківського району Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 08.02.2017 реєстраційний індекс № М-1-2727/1-17.08-39 (т. 2 а.с. 73).

Звернення позивача від 15.03.2017 реєстраційний індекс № М-1-9805/1-17

та реєстраційний індекс № М-1-9811/1-17 розглянуті Департаментом праці

та соціальної політики Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 13.04.2017 реєстраційний індекс № 698/0/147-17 (т. 2 а.с. 78-79).

Звернення позивача від 20.06.2017 реєстраційний індекс № М-1-23508/1-17 та від 05.07.2017, реєстраційний індекс №М-1-25541/1-17 розглянуто Департаментом діловодства Харківської міської ради. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 18.07.2017 реєстраційний індекс № М-1-23508/1-17.08-59 (т. 2 а.с. 82-83).

Звернення позивача від 12.02.2018 реєстраційний індекс № М-1-7564/1-18

розглянуто Адміністрацією Шевченківського району Харківської міської ради.

За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 07.03.2018 реєстраційний індекс № М-1-7564/1-18.08-31 (т. 2 а.с. 90-92).

Звернення позивача від 16.10.2018 реєстраційний індекс № М-1-44782/1-18 та від 31.10.2018 реєстраційний індекс № М-1-47468/1-18 за дорученням Харківського міського голови розглянуто комісійно за участю представників виконавчих органів міської ради та за участю позивача 15.11.2018. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 15.11.2018 реєстраційний індекс № М-1-47468/1-18.08-31, № М-1-44782/1-18.08-31 (т. 2 а.с. 112-113).

Звернення позивача від 26.12.2018 реєстраційний індекс № М-1-56973/1-18 розглянуто Харківським міським головою. За результатами розгляду позивачу направлено відповідь від 24.01.2019 реєстраційний індекс № М-1-56973/1-18.08-31 (т. 2 а.с. 125-128).

Як вбачається наданих відповідні ОСОБА_1 вони містять роз`яснення в межах компетенції з викладенням правової позиції, якою керуються органи місцевого самоврядування з питань, порушених у скаргах, та з посиланням на норми, що регулюють зазначені у скаргах правовідносини.

Статтею 16 Закону регламентовано порядок розгляду скарг громадян.

За результатами розгляду скарги, у тому числі, може бути прийняте рішення

про відмову у задоволенні вимог, визначених у скарзі.

Проте, діючим законодавством України не визначено форми і змісту відповіді на звернення

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) дано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», і визначено, що його треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо неопосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Порушення прав, інтересів та свобод, є можливим виключно у разі, якщо такі права, інтереси та свободи ґрунтуються на законі.

Рішення, дії чи бездіяльність у сфері управлінської діяльності можуть бути оскаржені за умови, якщо від таких рішень, дій чи бездіяльності наступили негативні наслідки.

Законом обумовлено обов`язкову наявність причинно-наслідкових зв`язків, в системі яких причиною виступає рішення, дії чи бездіяльність, а наслідком - порушення прав, інтересів чи свобод; створення перешкод для здійснення прав, інтересів чи свобод; незаконне покладення на особу обов`язків або незаконне притягнення її до відповідальності.

Таким чином, судом не встановлено дій з боку відповідачів, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приймаючи до уваги те, що позивачем ОСОБА_1 не доведено позов щодо порушення її конституційного права, а отже і не доведено заподіяння їй моральної шкоди, яка могла б бути завдана відповідачами.

Крім того, поряд з недоведеністю заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, судом також не встановлено заподіяння їй матеріальної шкоди, на яку вона лише посилається в своєї позовної заяві, без надання належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як того предбачають приписи ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 11, 51, 52 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради є одним з виконавчих органів міської ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету міської ради затверджується радою за пропозицією міського голови.

Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 5/15 «Про утворення виконавчого комітету Харківської міської ради 7 скликання та затвердження його персонального складу» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1453/19) утворено виконавчий комітет Харківської міської ради 7 скликання у кількості 20 осіб та затверджено його склад.

Статтею 19 Конституції України, статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Статтею 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчого комітету міської ради.

Виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Вказаною статтею повноваження щодо розгляду заяв громадян на виконавчі комітети міських рад не покладено.

Отже, виконавчий комітет Харківської міської ради - колегіальний орган, головним призначенням якого є прийняття владних рішень.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про недоведеність порушення прав та законних інтересів чи свобод ОСОБА_1 , з неодноразових скарг ОСОБА_1 вбачається незгода зі змістом відповіді, що також не може бути підтвердженням того, що відповіді є необґрунтовані, необ`єктивні, невсебічні та несвоєчасні.

Щодо клопотання представників відповідачів про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне:

Змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду з позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 367/2271/15-ц зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених стороною позивача поважних причин її пропуску.

Оскільки судом встановлено, що права чи інтереси позивача ОСОБА_1 не порушені, суд відмовляє у позові з підстав його необґрунтованості.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 133,137, 259, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. 23,261,1167 ЦК України, ЗУ «Про звернення громадян», ст. 40 Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківського міського голови Кернес Геннадія Адольфовича « Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії », - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19), строки, визначені ст. 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2020.

Суддя І.В. Семіряд