У Х В А Л А

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 2011/13610/12

провадження № 61-5246ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2012 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 66 975,21 дол. США.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 липня 2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство (далі - АТ «УкрСиббанк»), укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач зобов`язався передати позичальнику 39 950,00 дол. США, а останній взяв на себе зобов`язання прийняти вказані кошти та сплачувати проценти, комісії на умовах визначених договором. За рахунок кредитних коштів ОСОБА_2 придбав нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки та договір поруки з ОСОБА_1 , після розлучення змінила прізвище на

ОСОБА_1 ОСОБА_2 припинив виконувати умови кредитного договору, у зв`язку з цим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 359 099,97грн, в частині позовних вимог до ОСОБА_1 як до поручителя, відмовлено. Тривалий час ОСОБА_2 перебував у місцях позбавленні волі. Крім того, предмет іпотеки не був зареєстрований ОСОБА_2 у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», що унеможливило задоволення позову АТ «УкрСиббанк» за рахунок цього майна. Під час укладання ОСОБА_2 з АТ «УкрСиббанк» кредитного договору, договору іпотеки, та договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , надала свою згоду, як дружина позичальника, на укладання ним кредитного договору та договору іпотеки. Таким чином, грошові кошти, отримані ОСОБА_2 за кредитним договором під час знаходження у шлюбі з ОСОБА_1 , стали об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, кредитний договір укладений ОСОБА_2 в інтересах сім`ї та кредитні кошти витрачені на придбання квартири, що відповідало наміру подружжя на придбання нерухомого майна для сім`ї. Оскільки ОСОБА_2 використав кредит в інтересах сім`ї, дружина позичальника ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність за неповернення боргу на підставі частини четвертої статті 65 СК України.

Позивач вважає, що припинення шлюбних відносин (розірвання) шлюбу не є підставою для припинення солідарного обов`язку для ОСОБА_1 , як солідарного боржника позичальника та не припиняє права спільної сумісної власності подружжя стосовно майна, набутого під час шлюбу.

Таким чином, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором, сума якої станом на 17 грудня 2012 року становить 66 975,21 дол. США, з яких: 34 095,20 дол. США - заборгованість за кредитом; 5 280,30 дол. США - прострочена заборгованість з повернення кредиту; 23 852,81 дол. США - прострочена заборгованість по сплаті процентів, 709,21 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 3 037,69 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 травня 2013 року позов задоволено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року скасовано заочне рішення від 14 травня 2013 року та призначено розгляд справи в загальному порядку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на отримані у кредит грошові кошти за ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) не визнавалось, а тому відсутні підстави для покладення на неї зобов`язань щодо повернення кредиту.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року змінено, викладено його мотивувальну частину у іншій редакції. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки право власності на придбану за рахунок кредиту квартиру за чоловіком відповідача у встановленому законом порядку зареєстровано не було, це нерухоме майно не набуло статусу спільного сумісного майна подружжя, квартиру, як предмет іпотеки, реалізовано з електронних торгів, у зв`язку з чим виконавче провадження про стягнення з позичальника ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2008 року закінчено у зв`язку з повним виконанням. Отримані ОСОБА_2 у кредит кошти, не були використані в інтересах сім`ї, а тому відсутні передбачені законом підстави для покладення на ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

У березні 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 127/108/15-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 635/12041/13-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 643/20180/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 336/1191/16-ц, від 24 грудня 2019 року у справі № 134/336/19, від 30 січня 2019 року у справі № 334/5907/14-ц, від 09 січня 2020 року у справі № 367/7110/14-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 450/1528/16-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 740/2074/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі № 552/6526/16-ц, від 12 серпня 2019 року у справі № 642/706/16-ц, а також постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 524/10257/15-ц, від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу № 2011/13610/12 за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко