ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4603/20 Справа № 210/6799/19 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року , ухваленого суддею Вікторович Н.Ю. у м. Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначила, 10 січня 2018 року, о 12-30 годин неподалік зупинки громадського транспорту «Стадіон» водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21093», здійснив на неї наїзд, в наслідок якого вона отримана тяжкі тілесні ушкодження. Через отримані травми вона перебувала на стаціонарному лікуванні, нею на ліки витрачено 34363,74грн., які просить суд стягнути з відповідача. Також, діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в болісному та тривалому лікуванні тяжких травм. Вона є людиною похилого віку і отримані нею травми наносять відбиток на її здоров`ї. Після збільшення позовних вимог у листопаді 2018 року. просить суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 34363,74грн., компенсацію моральної шкоди 300000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 30000 грн. та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_1 в їх задоволенні. В мотивування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано грубе порушення потерпілою правил дорожнього руху, як причинно наслідковий зв`язок з дорожньо- транспортною пригодою, що є підставою для зменшення розміру відшкодування. Розмір заявленої позивачем моральної шкоди не доведений, є занадто великим, не обґрунтованим призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача. Також судом не враховано, що цивільно- правова відповідальність відповідача була застрахована, тому страхова компанія має обов`язок виплатити потерпілій страхове відшкодування в тому числі заподіяну моральну шкоду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника відповідача,, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_3 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що з вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року 10 січня 2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 в світлий час доби, рухався по сухому дорожньому покриттю проїзній частині пр. Металургів з боку вул. Нікопольське шосе в напрямку вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу, швидкість його руху була близько 50 кілометри на годину. В цей час в районі зупинки громадського транспорту «стадіон Металург» з права на ліво по ходу руху автомобілю «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 проїзну частину в невстановленому для цього місці почала перетинати пішохід похилого віку ОСОБА_1 Водій ОСОБА_2 в момент виявлення ним пішохода похилого віку ОСОБА_1 , яка перетинала проїзну частину та рухалася в напрямку смуги руху керованого ним автомобілю «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був бути особливо уважним, та повинен був діяти відповідно до п.п.1.5; 1.7; 2.3(б); 12.3 Правил дорожнього руху України. Однак водій ОСОБА_2 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, шляхом несвоєчасного застосування ним гальмування, чим порушив вимоги п.п.1.5; 1.7; 2.3(б); 12.3 Правил дорожнього руху України. В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_2 допустив наїзд керованого ним автомобілю на пішохода ОСОБА_1 , контактувавши з нею передньою частиною автомобілю по центру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 згідно висновку експерта №258 від 23 лютого 2018 року отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, що вбачається з вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року (а.с.59-64).

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127 ч.4 КУпАП. З постанови видно, що 10 січня 2018 року близько 12год. 30хв. по пр. Металургів, навпроти зупинки громадського транспорту «Стадіон Металург» в м.Кривому Розі пішохід ОСОБА_1 переходила дорогу у невстановленому місці, що спричинило створення аварійної обстановки автомобілю «ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по пр. Металургів (а.с.58).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині залишення цивільного позову без розгляду та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині залишено без змін (а.с.65-67).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з ОСОБА_2 на у відшкодування моральної шкоди 30000 грн., суд першої інстанції керувався положенням ст.23,1167,1193 ЦК України та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру компенсації моральної шкоди з урахуванням винних дій самої потерпілої.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується відповідачем лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь моральної шкодив сумі 30000 грн. В частині відмови ОСОБА_1 , в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 34363,74грн. рішення суду не оскаржується.

Спір між сторонами виник з приводу відшкодування моральної шкоди завданої позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Згідно з ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги відповідача, що розмір компенсації моральної шкоди визначений судом без урахування права позивача на отримання страхового відшкодування зі страховика.

Згідно матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 ,застрахована в ТДВ «СТ`ДОМІНАНТА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 листопада 2017 року, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн. і за шкоду, заподіяну майну 100000 грн. (а.с.57)

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно укладеного полісу страхування, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить життю і здоров`ю становить 200000 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначену правову позицію та визначив її розмір без урахування права позивача отримати страхове відшкодування зі страховика.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю буде становити 10000 грн., виходячи з розрахунку (200000 грн./100х5). Саме такий розмір компенсації моральної шкоди має право позивач отримати зі страхової компанії ТДВ «СТ`ДОМІНАНТА».

З урахуванням винної поведінки самої потерпілої ОСОБА_1 , яка порушуючи правила дорожнього руху, здійснювала перехід дороги у невстановленому місці, поблизу видимих пішохідних переходів, раптово змінюючи напрямок руху спровокувала дорожьно-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тілесні ушкодження. Колегія суддів вважає, що розмір компенсації моральної коди визначений судом першої інстанції є завищеним, з урахуванням принципу співмірності та пропорційності, тяжкості отриманих травм, провини потерпілої, її право отримати частину компенсації моральної шкоди зі страховика, дійшла висновку що визначений судом розмір компенсації моральної шкоди в сумі 30000 грн., є дещо завищеним. Колегія суддів дійшла висновку, що достатнім, розумним, виваженим і справедливим буде компенсація в сумі 10000 грн., що не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача, що на підставі положення п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 30000 грн. до 10000 грн. (десяти тисяч гривень).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 02 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: