Провадження № 2/679/88/2020
Справа № 679/1689/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м.Нетішин

Нетішин.ський місь.кий суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стасюк а Р.М.,

секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22 600 грн. у вигляді витрат на встановлення пам`ятника на могилі сина ОСОБА_6 . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її син ОСОБА_6 загинув. Вироком Славутського міськрайонного суду від 14.03.2017 № 682/2982/15-к встановлено, що смерть ОСОБА_6 , який перебував у трудових відносинах з ВП «Хмельницька АЕС», настала через порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві у зв`язку з чим визнано винними за пред`явленими обвинуваченнями працівників ВП «Хмельницька АЕС» - ОСОБА_4., ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . У даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнано потерпілою.

У зв`язку з вищезазначеним, позивачка просить суд стягнути з Відповідача майнову шкоду, а саме вартість встановлення пам`ятника на могилі загиблого ОСОБА_6 у розмірі 22 600 грн (за вирахуванням коштів в розмірі 2 500 грн, отриманих в якості відшкодування вартості встановлення пам`ятника Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України).

Факт понесення відповідних витрат підтверджується копією накладної № 164 від 03.10.2013, виданої на ім`я ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_7 , а також встановлено вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2017 по справі № 682/2982/15-к.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.12.2019 у зазначеній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

До Нетішинського міського суду 11.02.2020 надійшов відзив представника відповідача, який повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію він обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 був застрахований Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

На виконання Закону України «Про зальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленними похованням» від 18.01.2001, Кабінетом Міністрів України 11.07.2001 прийнято Постанову №826 «Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Відповідно до Порядку витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настав за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання перелік яких визначено КМ України.

Організація поховання працівника, який загинув на виробництві проводиться страхувальником тобто Фондом. Розмір і процедура проведення та обліку витрат на поховання та пов`язаних з цим ритуальних послуг встановлюються правлінням Фонду для обласних управлінь його виконавчої дирекції на диференційній основі відповідно до фінансових можливостей та місцевих умов за поданням виконавчої дирекції Фонду. При цьому проводяться витрати на: саме поховання; придбання одягу, взуття, інших предметів для похорону; організацію поминального обіду; релігійні обряди; виготовлення та встановлення пам`ятників та огорож тощо.

На виконання Закону та Постанови КМ України від 11.07.2001 №826 правлінням Фонду прийнято постанову від 03.10.2008 №45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання».

Відповідно до постанови Фонду витрати на виготовлення та встановлення пам`ятника, огорожі, виготовлення фотографій табличок та інше по Хмельницькій області передбачено в розмірі 2500,00 грн., дана сума є граничною у цій місцевості, і вона Фондом була виплачена Позивачці.

Посилаючись на рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові № 6 від 27 березня 1992 року. Зазначає, що витрати на виготовлення пам`ятників та огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не більше граничної вартості, яка встановлена постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, що складає 2500,00 грн. Крім того позивачка не заперечує, що отримала дану суму від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Посилання на положення статей 1166, 1172, 1201 ЦК України Позивачкою Відповідач вважає безпідставним, оскільки всі відшкодування зобов`язаний виконати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, який є спеціальним для даних правовідносин. Разом з тим, Відповідач також надав матеріальну допомогу по заявах Позивачки.

Зокрема, за заявою Позивачки від 26.11.2013 спільними рішеннями адміністрації та профспілкового комітету ВП ХАЕС від 30.12.2013 №52-06/603 було надано матеріальну допомогу сім`ї загиблого на суму 10000,00 грн безпосередньо на встановлення пам`ятника.

Крім того Відповідач вважає, що Позивачкою не підтверджується, що в накладній, наданій нею вказана ціна саме на пам`ятник її сину, ОСОБА_6 , а також неможливо надати вартісну оцінку пам`ятнику, так як не вказано його технічних характеристик. Відповідач вважає, що суд має перевірити чи відповідають витрати понесені Позивачкою, вартість яких вказана в накладній від 03.10.2013 №164, для пам`ятників даної місцевості.

Виходячи із суми яку просить стягнути Позивачка, то вона дає можливість придбати пам`ятник які відносяться на даний час до розряду елітних. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що Позивачкою витрати понесені саме на пам`ятник сину.

З огляду на викладене, вимогу Позивачки про стягнення з ВП ХАЕС понесених нею витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника в сумі 22 600,00 грн. вважає безпідставною.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2020.

Розгляд справи відкладено на 24.03.2020 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Представником відповідача подавались клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поширенням епідемії коронавірусу та вжиття державними органами заходів щодо зменшення її впливу.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ДП НАЕК ВП «ХАЕС» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з мотивів, викладених у запереченнях.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, третю особу встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2012 при виконанні робіт на ВП «ХАЕС» загинув слюсар з ремонту реакторного турбінного устаткування комплексної дільниці з палива і реактора 4 розряду ОСОБА_6 Вироком Славутського міськрайонного суду від 14.03.2017 № 682/2982/15-к встановлено, що смерть ОСОБА_6 , який перебував у трудових відносинах з ВП «Хмельницька АЕС», настала через порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві у зв`язку з чим визнано винними за пред`явленими обвинуваченнями працівників ВП «Хмельницька АЕС» - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 (мати загиблого ОСОБА_6 ) понесла витрати на придбання та спорудження надгробного пам`ятника вартістю 25 100 гривень, що підтверджується копією накладної № 164 від 03.10.2013, виданої на ім`я ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_7 , а також встановлено вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2017 по справі № 682/2982/15-к.

У даному випадку має місце преюдиція, оскільки відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У статті 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч.1. ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька АЕС», є відповідачем у справі та зобов`язаний відшкодувати шкоду.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №826 «Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настав за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Організація поховання працівника, який загинув на виробництві проводиться страхувальником тобто Фондом. Розмір і процедура проведення та обліку витрат на поховання та пов`язаних з цим ритуальних послуг встановлюються правлінням Фонду для обласних управлінь його виконавчої дирекції на диференційній основі відповідно до фінансових можливостей та місцевих умов за поданням виконавчої дирекції Фонду. При цьому проводяться витрати на: саме поховання; придбання одягу, взуття, інших предметів для похорону; організацію поминального обіду; релігійні обряди; виготовлення та встановлення пам`ятників та огорож тощо.

На виконання Закону та Постанови КМ України від 11.07.2001 №826 правлінням Фонду прийнято постанову від 03.10.2008 №45 «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання». Відповідно до постанови Фонду витрати на виготовлення та встановлення пам`ятника, огорожі, виготовлення фотографій табличок та інше по Хмельницькій області передбачено в розмірі 2 500,00 грн, дана сума є граничною у цій місцевості, і вона Фондом була виплачена Позивачці. Даний факт сторонами не оспорюється.

Визначення розміру витрат на поховання, зокрема на виготовлення та встановлення пам`ятника, у Додатку до Постанови Правління Фонду від 03.10.2008 №45, встановлюється виключно для регулювання правовідносин з відшкодування страховиком шкоди завданої страхувальником, а саме вказується максимальна сума, яка відшкодовується Фондом застрахованій особі.

Тому суд приходить до висновку, що постанова Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов`язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» № 45 від 03 жовтня 2008 року не підлягає застосуванню у даному випадку.

Крім того варто враховувати інфляційні процеси, що відбулися в країні від моменту прийняття Постанови по даний час. У зв`язку з чим ціни, вказані в додатку до Постанови, не відповідають дійсності та не можуть вважатися об`єктивними.

За загальним правилом, у разі понесення витрат на спорудження надгробного пам`ятника, боржником у зобов`язанні щодо їх відшкодування є особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, а кредитором особа, яка здійснила такі витрати. При цьому, у статті 1201 ЦК України не встановлено межі по відшкодуванню витрат на спорудження пам`ятника.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.

У Постанові Пленуму Суд зазначає, що береться до уваги саме гранична вартість стандартних пам`ятників в даній місцевості, а не встановлені Фондом соціального страхування розміри витрат на поховання.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд критично сприймає твердження відповідача, про необхідність перевірки судом відповідності витрат Позивачки на придбання пам`ятника, вартість якого вказана в накладній від 03.10.2013 №164, для пам`ятників даної місцевості, так як суд лише оцінює докази надані сторонами, а не здійснює їх збирання.

При посиланні Відповідача на невідповідність витрат позивача на придбання надгробного пам`ятника, йому слід було надати належні докази встановленої граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості, а не роздруківки з мережі Інтернет про вартість пам`ятників в місті Луцьку, що не беруться судом до уваги, адже не є належним доказом граничної вартості стандартних пам`ятників у даній місцевості.

Враховуючи те, що позивачка зверталася до ВП ХАЕС із заявою від 26.11.2013 про виділення їй матеріальної допомоги на встановлення пам`ятника ОСОБА_6 вартістю 25 100 грн та, відповідно до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВП ХАЕС від 30.12.2013 №52-06/603, їй було надано 10 000 грн. матеріальної допомоги, Суд вважає за необхідне зарахувати дану суму як таку, що була виплачена на спорудження надгробного пам`ятника особою, що завдала шкоди смертю потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, розмір відшкодування відповідачем витрат на спорудження надгробного пам`ятника становить 12 600 грн.

Одночасно, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 428 (чотириста двадцять вісім) гривень 16 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог.

Крім того, позивачка з посиланням на п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», просила зобов`язати Державну казначейську службу України повернути сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. за подання заяви про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної смертю фізичної особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 , згідно квитанції № 0.0..1 від 08.10.2019 року, сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., при цьому остання відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена, а тому вказана сума судового збору підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265,273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь ОСОБА_1 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок майнової шкоди, понесеної на встановлення пам`ятника.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» в дохід державного бюджету 428 (чотириста двадцять вісім) гривень 16 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Нетішин Хмельницької області (, м. Нетішин, просп. Незалежності, 22) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768,40 гривень, сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 08.10.2019 року виданої АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.06.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція»: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин вул. Енергетиків, буд.20, код ЄДРПОУ ВП 21313677;

Треті особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий Р .М . Стасюк