_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2390/20
УХВАЛА
22.06.2020 року м. Одеса
Суддя Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017 року позовна заява задоволена.
Постановою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017 року скасоване, справу направлено для розгляду до Київського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Калініченко Л.В.) прийнято до провадження.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року позовна заява залишена без розгляду.
Постановою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року ухвала Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року скасована, цивільна справа передана для продовження розгляду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31 березня 2020 року зазначена позовна заява передана судді Салтан Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2020 року прийнято до розгляду цю справу, призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
12 червня 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 надав до суду заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому просит розглянути справу за правилами загального позовного провадження та у судовому засіданні з викликом сторін. Також, аналогічне прохання викладено у відзиві на позовну заяву.
Згідно з ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Відповідно до ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи у порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі; необхідність призначення експертизи, виклик свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи має розгляд справи значний суспільний інтерес.
Згідно з ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування, щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вищезазначеними вимогами.
Відповідно до ч. 6 ст. 274 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Також, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у цивільній справі за позовною заявою АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (справа Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права». Правила, які регламентують етапи і терміни подачі заяви на судовий розгляд спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і відповідність нормам, а саме, принципу правової визначеності (справа Кан`єте де Гоньі проти Іспанії), § 36). Враховуючи вищезазначене, правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (справа Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії).
Також, 12 червня 2020 року представником відповідача надана до суду заяву про виклик свідка ОСОБА_2 , посилаючись на те, що ОСОБА_2 була разом з відповідачем, коли приходили sms-повідомлення про зняття кредитних коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.
Згідно зі ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі 143/280/17, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд також зауважив, що поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором позики. Тому посилання на порушення судом права на захист від пред`явлених до відповідача безпідставних позовних вимог є необґрунтованими. Наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань. Окреслюючи в цьому контексті правове поле, варто нагадати постанову ВС/КЦС від 30.01.18ВС/КСЦ у справі № 303/5407/15-ц, де зазначалось, що і матеріали перевірки, проведеної правоохоронними органами, не є належними доказами підтвердження договору позики.
У зв`язку з чим, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви про виклик свідка, оскільки є безпідставною та представником відповідача не надано належних та допустимих доказів необхідності цього допиту.
Керуючись ст. ст. 19, 187, 274-279, 353 ЦПК України, суд ,-
У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у цивільній справі за позовною заявою АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про допит свідка у цивільній справі за позовною заявою АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Салтан Л. В.