ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4947/20 Справа № 210/5857/19 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

заявник - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку п. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Барильській Аллі Петрівні, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Барильській Аллі Петрівні посилаючись на те, що суддею Барильською А.П. при відкритті провадження у справі та призначення до розгляду не було враховано те, що позивачем по справі є фізична особа ОСОБА_3 , а не Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», яке з позовними вимогами не зверталось, тому вищезазначена суддя готується винести рішення на користь третьої особи, а саме Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», яка безпідставно визнана позивачем в ухвалі про відкриття та призначення справи до розгляду.

На думку ОСОБА_2 така поведінка судді Барильської А.П. свідчить про упередженість та підготовку винесення завідомо неправосудного рішення, яким буде намагатися примусити заявника сплачувати грошові кошти на користь третьої особи.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку п. 8 ст. 40 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи заяви про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Барильської А.П., колегія суддів, приходить до наступного висновку.

Статтями 36-37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини "Білуха проти України").

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Викладенні позивачами в заяві доводи, колегія суддів вважає такими що ґрунтуються на припущеннях та надуманими та спрямовані виключно з метою тиску на суд.

Враховуючи відсутність перелічених у ст.ст. 36-37 ЦПК України підстав для відведення судді Дніпровського апеляційного суду Барильської Алли Петрівни від участі в розгляді справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі викладеного, колегія суддів передає заяву ОСОБА_2 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Барильської Алли Петрівни до апарату Дніпровського апеляційного суду для забезпечення виконання вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

Цивільну справу № 210/5857/19 передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді, в порядку, передбаченому ст. 40 ч.3 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2020 року.

Головуючий:

Судді: