ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» червня 2020 року

м. Харків

справа № 2-651/11

провадження № 22ц/818/3477/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», представниця заявника Свинар М.Ю.,

заінтересована особа - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року в складі судді Тімонової В.М.

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», заінтересована особа: ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року у справі № 2001/2-651/11 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість в сумі 230 716,07 доларів США та 28 938,61 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Додатковим рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05 березня 2012 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 230 716,07 доларів США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року.

Зазначив, що 04 травня 2012 року державним виконавцем Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 1 846 771,19 грн за виконавчим документом № 2001/2-651/11 від 10 квітня 2012 року.

02 жовтня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про відступлення права вимоги.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19 грудня 2019 року у справі № 2001/2-651/11 замінено сторону виконавчого провадження.

Вказав, що згідно відповіді Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавчий лист № 2001/2-651/11, виданий Балаклійським районним судом Харківської області направлено Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит», однак доказів направлення не надано.

Посилався на те, що під час приймання-передачі документів після підписання договору відступлення права вимоги банком не передано оригіналу виконавчого листа № 2001/2-651/11.

Зазначив, що товариство, отримавши права кредитора у жовтні 2019 року, звернувся до суду про заміну сторони виконавчого провадження, а також вжив необхідних заходів щодо з`ясування місця знаходження виконавчих листів.

Враховуючи об`єктивну неможливість товариства на пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлені строки та відсутності оригіналу виконавчого документа, а також те, що оригінал виконавчого листа втрачено не з його вини вважав, що дана заява підлягає задоволенню.

Просив визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа, виданого у цивільній справі № 2001/2-651/11 Балаклійським районним судом Харківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 230 716,07 доларів США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом НБУ станом на 13 травня 2011 року та 28 938,61 грн, витрат, пов`язаних з сплатою судового збору в сумі 1700,00 грн та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн; видати дублікат виконавчого документа у цивільній справі № 2001/2-651/11, виданого Балаклійським районним судом Харківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 230 716,07 доларів США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року та 28 938,61 грн, витрат, пов`язаних з сплатою судового збору в сумі 1700,00 грн та витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року у задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву у повному обсязі.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, зокрема, довідці про втрату виконавчого документа; не звернув увагу на те, що заходи щодо розшуку оригіналу виконавчих листів позитивних результатів не дали, тому товариством визнано його втраченим; що докази отримання постанови про завершення виконавчого провадження та оригіналу виконавчих документів відсутні, а виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що належних та допустимих доказів того, що дублікат виконавчого листа втрачено заявник не надав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року у справі № 2-651/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бригадирівський піно-бетонний завод» про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 230 716,07 доларів США та 28 938,61 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн (а.с.46-47).

На виконання вказаного судового рішення 30 листопада 2011 року Балаклійським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2-651/11, який 06 грудня 2011 року направлено на адресу банка та отримано ним 08 грудня 2011 року (а.с.58,59).

05 березня 2012 року Балаклійським районним судом Харківської області ухвалено додаткове (заочне) рішення у справі № 2001/2-651/11, яким заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філі «Слобожанське РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 230 716,07 доларів США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року; в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.79).

15 березня 2012 року до суду першої інстанції надійшла заява від представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філі «Слобожанське РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо надіслання поштою копії рішення та виконавчих листів на адресу банка (а.с.83).

27 березня 2012 року Балаклійським районним судом Харківської області направлено банку лист, в якому суд просив банк повернути виконавчий лист по справі № 2-651/11, оскільки він втратив законну силу та повідомлено про те, що після отримання виконавчого листа буде надіслано виконавчий лист, який набрав законної сили для пред`явлення його до державної виконавчої служби (а.с.87).

06 квітня 2012 року до суду першої інстанції представником Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» надано оригінал виконавчого листа № 2-651/11, виданий Балаклійським судом Харківської області 30 листопада 2011 року (а.с.88, 89).

10 квітня 2012 року Балаклійським районним судом Харківської області на адресу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» направлено оригінал виконавчого листа по справі № 2001/2-651/11 (а.с.92).

02 жовтня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким товариство набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а.с.96-97).

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19 грудня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2001/2-651/11 задоволено частково, замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2011 року у справі № 2001/2-651/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бригадирівський піно-бетонний завод» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»; в іншій частині в задоволенні заяви відмовлено (а.с.111-112).

Матеріали справи містять копію виконавчого листа № 2001/2-651/11, виданого Балаклійським районним судом Харківської області 10 квітня 2012 року, яку надано Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» разом із заявою (а.с.135-136).

Із відповіді Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 8521 від 24 січня 2020 року вбачається, що згідно даних спецрозділу АСВП постановою державного виконавця від 04 травня 2012 року вказане виконавче провадження відкрито. Після проведення виконавчих дій 30 травня 2014 року винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що в межах виконавчого провадження було арештоване та передане на реалізацію майно, належне боржнику на праві власності. Майно у встановленому порядку реалізоване не було. Стягувачу запропоновано залишити майно за собою в рахунок боргу. Стягувач не виявив бажання залишити майно за собою. Інше майно у боржника відсутнє. Постанову разом з виконавчим документом направлено стягувачеві та роз`яснено про його право повторного пред`явлення виконавчого документа на виконання в строк до 30 травня 2015 року. В подальшому виконавчий документ до відділу не надходив (а.с.141).

Аналогічне міститься у ВП-спецрозділ від 23 січня 2020 року (а.с.142-144).

Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» № 130320/8 від 13 березня 2020 року вбачається, що виконавчий лист, виданий 10 квітня 2012 року Балаклійським районним судом Харківської області по справі № 2001/2-651/11 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 втрачено. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» не пред`являв до виконання виконавчий лист та на виконанні він не перебуває (а.с.145).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості; передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 2 цієї статті зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частиною 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Матеріали справи свідчать про те, що постановою державного виконавця від 30 травня 2014 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філі «Слобожанське РУ» Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором в сумі 230 716,07 доларів США, що еквівалентно 1 846 771,19 грн за офіційним курсом Національного банку України станом на 13 травня 2011 року, та 28 938,61 грн, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн повернуто стягувачу, тобто банку.

Згідно із частиною 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа після його повернення стягувачу, сплив 30 травня 2015 року.

02 жовтня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким товариство набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в період часу з 30 травня 2014 року (з моменту повернення виконавчого листа стягувачу) до 02 жовтня 2019 року (до моменту укладання договору про відступлення права вимоги), не цікавився про хід виконання вищевказаного виконавчого листа та не пред`являв повторно у встановлений законом строк виконавчий лист до виконання, що свідчить про відсутність заінтересованості банку у своєчасному виконанні рішення суду.

В своїй заяві товариство вказує на те, що оригіналу виконавчого листа банк не передавав, однак, разом з заявою надає належним чином завірену копію виконавчого листа № 2001/2-651/11 та не пояснює, звідки у нього ця копія.

Таким чином, заявником не надано жодного належного та допустимого доказу щодо втрати виконавчого листа, відсутні результати службової перевірки за фактом втрати виконавчого листа, тощо.

У зв`язку з чим доводи товариства щодо того, що заходи щодо розшуку оригіналу виконавчих листів позитивних результатів не дали, тому товариством визнано його втраченим, колегія суддів відхиляє.

Також, колегія суддів відхиляє доводи заявника про те, що не надано належну оцінку довідці про втрату виконавчого документа, оскільки вона видана самим товариством та без належного підтвердження щодо втрати виконавчого документа. Товариство, яке є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі, і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах державної виконавчої служби.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки заявник звернувся із даною заявою поза межами строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» оригіналу виконавчого документу, про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема учинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, а його твердження про те, що виконавчий лист втрачено ґрунтуються лише на припущеннях. Оскільки відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа, немає підстав і для поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Інші доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» колегія суддів також відхиляє, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів у справі і незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Чинним законодавством передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки будь-яких належних доказів, на підтвердження вимог банку не надано, інших доказів, які б свідчили про втрату Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» оригіналу виконавчого документу та поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не зазначено, у зв`язку з чим судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 23 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, але в частині видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 23 червня 2020 року.