Провадження №6/369/77/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про виділення частки у спільному майні подружжя, зацікавлені особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року старший державний виконавець Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві звернувся до суду з поданням про виділення частки у спільному майні подружжя.

Подання мотивує тим, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження 39148783 по виконанню виконавчого листа №369/1898/13-ц від 25.07.2013, виданого Києво-Святошинським районним судом про стягнення боргу у сумі 59 505, 00 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Від добровільного порядку виконання судового рішення боржник ухиляється,рішення суду боржником не виконується. Перевіркою майнового стану боржника, розшукати майно, рахунки, дохід ОСОБА_3 не стало за можливе.

Державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УДР Відділу ДРАЦС №766/03/1-0-33 від 18.02.2019 боржник перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому старший державний виконавець просив постановити вмотивоване рішення про виділення частки квартири АДРЕСА_1 ,що на праві власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою забезпечення стягнення накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про день слухання справи повідомлені належним чином. Старший державний виконавець просив слухати подання у свою відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 443 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист №369/1989/13-ц про стягнення з СПД ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 59 505 грн.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Кузьменко О.В. ВП №39148783 від 02.08.2013 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №369/1989/13-ц від 25.07.2013.

Постановою про перевірку законності матеріалів виконавчого провадження начальника Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сувало М.С. №ВП №39148783 від 02.04.2019 визнано дії державного виконавця Вітюка І.Д. таким, що вчинені із порушенням вимог статей 27,45 ЗУ «Про виконавче провадження», П. 8 розділу ІІІ та Розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зобов`язано державного виконавця Вітюка І.Д. вжити заходів щодо скасування постанови №39148783 від 18.03.2019, відновити виконавче провадження, винести постанову про арешт майна боржника й забезпечити подальше своєчасне та в повному обсязі здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями № від 02.10.2017 повідомлено, що юридичну особу ліквідовано (припинено)/фізичну особу підприємця припинено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 04.10.2017 про осіб-боржників, які отримують пенсії щодо ОСОБА_3 інформації не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 05.10.2017 від 05.10.2017 про осіб-боржників, які працюють щодо ОСОБА_3 інформації не знайдено.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.09.2014 інформацію про ОСОБА_3 введено до бази даних Державної прикордонної служби України «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон України».

Згідно листа Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №3607/26 від 30.08.2018 на теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акта державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Борисюка Р.А. від 08.10.2017 встановлено, що виходом держаного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 , двері ніхто не відчинив, боржника не розшукано, майна на праві власності не виявлено.

Згідно акта державного виконавця ВДВС Святошинського РВ ДВС міста Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вітюка І.Д. від 04.02.2019 встановлено, що виходом держаного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 боржника чи майна на яке можливо звернути стягнення не розшукано.

Державним виконавцем отримано у 2018 році відповіді від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відсутність зареєстрованих земельних ділянок за ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ Євпатовою Т.Г. від 15.08.2018 накладено арешт на кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках ВАТ КБ «Національний стандарт».

Згідно листа АТ «Універсал Банк» вих. №8529 ГО від 03.09.2018 постанову по арешт коштів боржника від 15.08.2018 виконати не має можливості у зв`язку з тим, що банківській рахунки відкриті на ім`я ОСОБА_3 відсутні.

Згідно листа ПАТ «КБ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» «вих.. №8529 ГО від 03.09.2018 постанову по арешт коштів ОСОБА_4 від 15.08.2018 виконати не має можливості у зв`язку з тим, що вказаний клієнт у АТ «Промінвестбанк» не обслуговується.

Згідно листа АТ «Сбербанк» вих. №18523/4/07-2-5-БТ від 05.09.2018 постанова по арешт коштів ОСОБА_4 від 15.08.2018 підлягає поверненню без виконання, клієнт у банку відсутній.

Державним виконавцем також 05.2017 року був здійснений запит до Департаменту льотної придатності Державної прикордонної служби, з відповіді якої вбачається, що для встановлення відомостей щодо повітряних суден необхідно скористатись Державним реєстром цивільних повітряних суден України.

Відповідно до положень ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України в сукупності зі змістом ст.ст. 366, 371 ЦК України дає підстави для виноску про те, що при вирішенні питання стосовно визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, слід встановити, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можу бути звернуто стягнення, що і призводить до необхідності примусового визначення судом відповідної частки боржника, і лише у такому випадку втрачання у мирне володіння майном, що передбачено ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є виправданим та допустимим.

Відповідні висновки містяться і у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №464/2227/17 та від 25.04.2018 року у справі №534/795/14-ц.

Так, у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №464/2227/17 зазначено, що у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчих листів про стягнення з боржника боргу, встановлено, що боржнику разом з іншими особами на праві спільної власності належить квартира, інше рухоме та нерухоме майно у боржника відсутнє. Встановивши, що боржник не працює та не має іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке в подальшому можливо було б звернути стягнення, Апеляційний суд Львівської області погодився із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.

У постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №534/795/14-ц вказано, що судами попередніх інстанцій було встановлено, що розмір заборгованості боржника перевищує вартість вже арештованого майна боржника та іншого майна у боржника не виявлено, тому державний виконавець має право виконати рішення суду за рахунок звернення стягнення на частку боржника у праві власності. Суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення цієї заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення заборгованості.

При цьому, в межах розгляду справи судом встановлено, що на час звернення з відповідним поданням до суду державним виконавцем не вжито в повному обсязі щодо встановлення наявності у боржника коштів у гривнях чи в іноземній валюті, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, рахунків в цінних паперах у депозитарних установах, а також щодо встановлення в боржника іншого рухомого майна (автомобілів) чи конкретних предметів (меблі, оргтехніка, побутова техніка тощо), на які необхідно в першу чергу звернути стягнення на погашення заборгованості згідно виконавчого документу.

Запити до державних органів та банківських установ направлялись у 2017-2018 роках, хоча з поданням державний виконавець звернувся до суду у жовтні 2019 року.

В своєму поданні державний виконавець посилається на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №176682229 від 07.08.2019, згідно якої ОСОБА_1 на праві власності належить кватира АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області вих. №776/03.1-06-33 від 18.02.2019 повідомлено про відсутність актового запису про шлюб щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно Відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №1587, складений 26.10.1985 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів, що сторони на момент придбання квартири перебували у шлюбі, що кватира придбана під час шлюбу, за спільні кошти подружжя та чи є вона спільним майном подружжя матеріали подання не містять.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця в частині визначення частки майна боржника у майні, яким він спільно володіє з ОСОБА_1 , суд також відмовляє і у задоволенні вимог подання про накладення арешту на визначену частку боржника.

За змістом ч. 6 ст. 431 ЦПК України, передбачено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Однак, державний виконавець не є особою на користь якої ухвалено рішення, тож відповідних повноважень в межах положень ч. 6 ст. 431 ЦПК України не має. Натомість виконавець накладає арешт самостійно, в межах здійснення виконавчих дій по примусову виконанню рішення суду у спосіб та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 353-355, 431, 443, 446 ЦПК України, ст.ст. 366, 371 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про виділення частки у спільному майні подружжя, зацікавлені особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.