Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 727/6933/17

провадження № 61-7581св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока»,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

суб`єкт оскарження - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області Бушкевич Андрій Вітольдович, начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області Дворський Володимир Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 серпня 2017 року у складі судді Семенка О. В. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Владичана А. І., Міцнея В. Ф., Литвинюк І. М. за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока»» на бездіяльність державних виконавців та скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (далі - ТОВ «РЦ «Мікрохірургія ока», товариство) звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області знаходиться виконавче провадження № 53423445 щодо виконання виконавчого листа № 2-210, виданого 28 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівців, згідно з яким необхідно виділити частину майна ТОВ «РЦ «Мікрохірургія ока», пропорційну частці його учасника ОСОБА_2 , що становить 50 % статутного капіталу товариства та звернути стягнення на зазначену частину, вартістю згідно з балансом станом на 23 червня 2008 року 536 000,00 грн, за непогашеними борговими зобов`язаннями перед ОСОБА_4 у сумі 9 985 730,00 грн.

16 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Бушкевича А. В. відкрито виконавче провадження № 48749845 щодо виконання виконавчого листа № 2-210, виданого 28 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівців.

У визначений на добровільне виконання рішення строк, а саме 29 вересня 2015 року, заявник сплатив на рахунок державної виконавчої служби грошові кошти в сумі 536 000,00 грн, отже виконав рішення суду в добровільному порядку в повному обсязі.

17 березня 2017 року згідно з розпорядженням державного виконавця Бушкевича А. В. № 53423445 вказані кошти перераховані на рахунок ОСОБА_1 .

Зазначене, на думку заявника, свідчить про те, що виконавчий документ виконаний в повному обсязі, стягувач прийняв як належне виконання судового рішення 536 000,00 грн саме грошовими коштами, а не майном, як визначено виконавчим документом.

Вважає, що виконавче провадження № 53423445 з виконання вказаного виконавчого листа підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Незважаючи на повне виконання судового рішення заявником, посадовими особами державної виконавчої служби виконавче провадження не закінчено.

Товариство просило визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Бушкевича А. В. та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Дворського В. В., яка полягає у нездійсненні заходів щодо закінчення виконавчого провадження №53423445 з виконання виконавчого листа №2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року;

зобов`язати старшого державного виконавця Бушкевича А. В. та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Дворського В. В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження №53423445 з виконання зазначеного виконавчого листа;

зобов`язати старшого державного виконавця Бушкевича А. В. та начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Дворського В. В. зняти арешт з усього майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» та скасувати заборону його відчуження, а також внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття обтяження.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року, в задоволенні скарги відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення скарги, застосовані до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду скарги ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2017 року шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-210, виданого 28 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, в частині здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання.

Відмовивши у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявник не навів наявність підтверджуючих обставин виконання в повному обсязі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року в порядку і спосіб, які зазначені в ньому та з урахуванням ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2016 року про його роз`яснення на дату подання скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року, просило скасувати ці судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

23 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

10 квітня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ Регіональний центр «Мікрохірургія ока» обґрунтована тим, що суди не врахували того факту, що виконавчий документ виконаний у повному обсязі та стягувач прийняв як належне виконання судового рішення 536 000,00 грн грошовими коштами, а не майном, як визначено виконавчим документом.

Отже, рішення суду виконане повністю, а намагання стягувача отримати кошти в розмірі 536 000,00 грн, а також претендувати на стягнення майна ТОВ Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на цю ж суму коштів призведе до подвійного стягнення за одним виконавчим документом, що є неприпустимим.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у жовтні 2017 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» та ОСОБА_2 виділено частину майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці його учасника ОСОБА_2 , що становить 50% статутного капіталу товариства; звернено стягнення на частину майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці ОСОБА_2 в статутному капіталі товариства, що становить 50%, вартістю згідно з балансом станом на 23 червня 2008 року 536 000,00 грн, за непогашеними борговими зобов`язанням перед ОСОБА_3 у сумі 9 985 730,00 грн.

Зазначене рішення залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року.

На виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року видано виконавчий лист № 2-210.

16 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Бушкевича А. В. відкрито виконавче провадження ВП №48749845 з виконання цього виконавчого листа.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2016 року за заявою старшого державного виконавця Бушкевича А. В. роз`яснене рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року, що виконується, а саме, що резолютивна частина рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року складається з двох частин, перша з яких зобов`язує спочатку виділити частину майна товариства, і такий виділ має відбутися в натурі, а друга частина є похідною від першої частини і визначає звернути стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці ОСОБА_2 . Тобто, як в першій, так і в другій частинах резолютивної частини рішення йдеться про одну й ту саму частину майна цього товариства, пропорційну частці його учасника ОСОБА_2 , що становить 50% статутного капіталу товариства.

Вказана частина майна товариства, яку необхідно виділити в натурі та звернути стягнення на неї, підлягає встановленню згідно з балансом товариства станом на 23 червня 2008 року, виходячи з вартості частки ОСОБА_2 в чистих активах, яка становить 536 000,00 грн.

У другій частині резолютивної частини рішення йдеться про звернення стягнення на виділену частину майна товариства, тобто об`єктом стягнення є не частка учасника ОСОБА_2 у чистих активах товариства, вартість якої згідно з балансом станом на 23 серпня 2008 року становить 536 000,00 грн (балансова вартість), а частина майна товариства, пропорційна цій частці, як виділений в натурі певний майновий актив для погашення заборгованості перед кредитором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року, сторону цього виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4 замінено на його правонаступника ОСОБА_1 .

На виконання цієї ухвали суду постановою старшого державного виконавця Бушкевича А. В. про заміну сторони виконавчого провадження від 04 серпня 2016 року проведено заміну сторони виконавчого провадження.

14 лютого 2017 року за заявою стягувача ОСОБА_1 від 14 лютого 2017 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Манжосова М. П. про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві ОСОБА_1 .

15 лютого 2017 року за заявою стягувача ОСОБА_1 від 15 лютого 2017 року (повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання) постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчука Є. В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 53423445 відкрите виконавче провадження з виконання цього виконавчого листа.

Постановою про арешт майна боржника від 17 лютого 2017 року головним державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10 986 923,00 грн.

У строк на добровільне виконання рішення суду 29 вересня 2015 року ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» сплатило на рахунок державної виконавчої служби грошові кошти в сумі 536 000,00 грн. Згідно з розпорядженням № 53423445 державного виконавця Бушкевича А. В. 17 березня 2017 року ці кошти перераховані на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 17 березня 2017 року № 593.

Суди також встановили, що питання закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року, з підстав, на які посилається боржник ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (сплати ним у добровільному порядку 29 вересня 2015 року на рахунок державної виконавчої служби грошових коштів сумі 536 000,00 грн, що на думку боржника свідчить про повне виконання ним рішення суду) вже було предметом судового розгляду.

Постановою Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у цивільній справі № 727/8441/15-ц за скаргою ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність державних виконавців та зобов`язання їх вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року скасовано, залишено в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2015 року, якою в задоволені скарги боржника ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Бушкевича А. В. щодо не вчинення дій про закінчення виконавчого провадження та визнання неправомірною відмови начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Дворського В. В. у закінченні виконавчого провадження, визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 18 вересня 2015 року та зобов`язання старшого державного виконавця Бушкевича А. В. і начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Дворського В. В. закінчити виконавче провадження ВП № 48749845, зняти арешт на майно боржника, а також скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення відмовлено.

Верховний Суд України у цій постанові дійшов висновку, що перерахування боржником на рахунок ДВС 536 000,00 грн (балансова вартість частки майна товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургії ока», пропорційна частці ОСОБА_2 ) не свідчить про добровільне виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки непогашені боргові зобов`язання перед ОСОБА_3 становлять 9 985 730,00 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені у частині першій статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини другої статті39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Звертаючись до суду зі скаргою ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» посилалося на те, що за заявою стягувача ОСОБА_1 кошти в сумі 536 000,00 грн були перераховані на його банківський рахунок, стягувач прийняв їх як належне виконання судового рішення.

Суди встановили, що відповідно до роз`яснення судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, стягненню з ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» шляхом звернення стягнення на виділену частину майна цього товариства, пропорційну частці ОСОБА_2 в статутному капіталі товариства, підлягає вартість вказаної частини майна, яка має визначатися в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в межах задоволення вимог за непогашеними борговими зобов`язаннями перед ОСОБА_4 у сумі 9 985 730,00 грн.

Верховний Суд бере до уваги постанову Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 727/8441/15-ц в якій зазначено, що рішенням суду звернуто стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці учасника ОСОБА_2 , що становить 50% статутного капіталу товариства, а рішення про стягнення з боржника грошових коштів, або зобов'язання боржника виплатити стягувачу грошові кошти судом не ухвалювалось.

Суди встановили, що боржник не виконав рішення суду у повному обсязі, тому дійшли обгрутованого висновку, що скарга ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургії ока» на бездіяльність державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки виконання виконавчого листа № 2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року, не закінчене.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що суд першої інстанції вмотивовано врахував відсутність визначених пунктом 9 частиною першою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження, отже, і підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко