Справа № 638/4996/13-ц
Провадження № 6/638/375/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення описку та арешту майна належного боржнику для реального виконання виконавчого листа № 638/4996/13-ц виданого 21.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 23.11.2006 року у розмірі 1989513,17 грн., що складається з заборгованості по кредиту 1423985,80 грн., заборгованості по відсоткам 565527,36 грн.

Подання обґрунтовує тим, що в рамках зазначеного виконавчого провадження встановлено, що боржнику на праві власності на підставі договору купівлі продажу належить квартира АДРЕСА_2 , під час виходу державного виконавця за вказаною адресою з метою опису майна боржника здійснити це не виявилось можливими, у зв`язку з тим, що державного виконавця не було допущено до приміщення. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не з`являється, рішення суду на даний час не виконано, а тому державний виконавець звернувся до суду із даним поданням.

В судове засідання державний виконавець не викликався в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи зі змісту п. 13 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України).

Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України).

Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 61523078 з примусового виконання виконавчого листа № 638/4996/13-ц виданого 21.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 23.11.2006 року у розмірі 1989513,17 грн., що складається з заборгованості по кредиту 1423985,80 грн., заборгованості по відсоткам 565527,36 грн.

В рамках зазначеного виконавчого провадження встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

15.06.2020 року під час виходу державного виконавця за вказаною адресою з метою опису майна боржника здійснити це не виявилось можливими, у зв`язку з тим, що державного виконавця не було допущено до приміщення, про що були складений відповідний акт.

Разом з тим, слід зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження належного отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, до матеріалів подання не долучено, як і не долучено докази на підтвердження отримання боржником викликів державного виконавця, а також повідомлення боржника про намір державного виконавця провести відповідний опис його майна.

Крім того, державним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири, яка на праві власності належить боржнику, не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані державним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, як то встановлення не лише належності на праві власності вказаної квартири боржнику, а і реєстрацію боржника у вказаній квартирі, її фактичне проживання за вказаною адресою.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до житла, а додані до подання акти державного виконавця, на думку суду, не можуть вважатися таким доказом, оскільки, в них зазначено, що боржник відсутня, та до квартири допущено не було, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання саме боржника вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів, не вбачається, що боржник отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця і що боржник, будучи обізнаним про наявність виконавчого провадження, добровільно не надала доступу до житла.

Окремо слід зауважити про те, що подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник отримав повідомлення про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того, з долучених до подання документів встановлено, що така вимога виконавця про надання доступу до житла взагалі боржнику не надсилалась, а тому належних та допустимих доказів факту перешкоджання боржником входженню державного виконавця до квартири в призначений ним день та час, є недоведеною.

На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги те, що суду не було надано достатніх доказів на підтвердження обізнаності боржника про наявність відкритого виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій з опису майна, а також перешкоджання входження виконавця до квартири, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю та передчасністю.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: