Справа № 630/42/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"01" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Люботинського міського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони перебували в стосунках з листопада 2009 року, в зареєстрованому шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 . У січні 2018 року стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо,дитина проживає з позивачем, спорів стосовно місця проживання дитини не було. Протягом останніх двох років відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що на думку позивача свідчить про фактичну можливість але вольове небажання відповідача виконувати батьківські обов`язки.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 20 лютого 2020 року дану цивільну справу направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності та подальшої передачі на розгляд до місцевого загального суду м.Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав визначено Дніпровському районному суду м.Києва.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст.177 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Проте, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків, такі докази до позову не долучені.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. (ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України)

Враховуючи положення п.2 ч.1 ст. 164 СК України, позивачем в позовній заяві не зазначені докази на підтвердження обґрунтованості свої вимоги, не додано таких доказів до позовної заяви.

Так позовна заява містять лише доводи, якими позивач обґрунтовує ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, а також про те, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, проте докази на підтвердження обставин ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, до позовної заяви не долучені.

Крім того, відповідно до змісту ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Проте позивачем не було додано до матеріалів позовної заяви відповідного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача або відомостей про звернення до відповідного органу опіки та піклування та вмотивованої відмови даного органу у наданні висновку.

Згідно ст.56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей, пунктом 3 якого встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Однак, позивачем не залучено у справі третіми особами, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ані Службу у справах дітей та сім`ї ані орган опіки та піклування за місцем проживання дитини для розв`язання спору та можливості його врегулювання з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, жоден із долучених до позовної заяви документів не містить підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у позивача.

В наявній в матеріалах справи позовній заяві (уточненій), яка також не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, оскільки взагалі не містить змісту позовних вимог, викладено клопотання про витребування доказів. Стосовно даного клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, тощо.

За змістом ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено, серед іншого, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Також суд звертає увагу позивача, що письмові заяви та клопотання подаюся до суду з додержанням вимог ст. 183 ЦПК України.

Однак викладене позовній заяві (уточненій) клопотання, не відповідає наведеним у ст.183 ЦПК України вимогам щодо форми та змісту такого клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, а також вказати місце проживання відповідача. Долучити документи на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також долучити копії долучених до позовної заяви документів, оригінали яких знаходять у позивача, посвідчені належним чином із проставленням дати.

Також, до виправленої позовної заяви необхідно додати її копії та копії доданих до неї документів для вручення учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я