Справа № 495/3073/20
Номер провадження 6/495/87/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні подання про примусове проникнення

до житла чи іншого володіння боржника

02 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. розглянувши подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Березнюк А.В. про примусове проникнення до будинку, що належить боржнику ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

01.06.2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Березнюк А.В. про примусове проникнення до будинку, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження 57927489 з виконання постанови №0430/50000/18 виданої 22.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 602 510,46 гри. на користь держави.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем 17.12.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Конію постанови про відкриття виконавчого провадження боржник отримав, про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні про отримання.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно матеріалів виконавчого провадження №57927489 для забезпечення виконання рішення, державним виконавцем було накладено арешт на все майно та кошти боржника постановою про арешт майна боржника, але рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна.

В ході виконавчого провадження боржник повідомлявся про необхідність погасити заборгованість перед стягувачем за виконавчими документами, що перебуває на виконанні у Відділі. Однак такі заходи виявилися безрезультатними, оскільки боржник безпідставно відмовлявся від виконання своїх обов`язків, про причини небажання виконувати судове рішення не повідомляв.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що боржник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але належне йому майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проникнути для перевірки майнового стану боржника державному виконавцю не вбачалось можливим.

В порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» держаним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника .

Однак здійснити опис такого майна в порядку та в строки, визначеними чинним законодавством не вбачається можливим, оскільки ОСОБА_1 не впускає до помешкання, хоча належним чином був повідомлений. Так, держаним виконавцем неодноразово за місцезнаходженням зазначеної квартири здійснювалися виходи з метою здійснити опис майна, однак ніхто двері не відчинив, про що свідчать акти держаного виконавця, що додаються до цього подання. Крім того, даною за адресою: АДРЕСА_2 мешкає брат боржника ОСОБА_2 .

В цілому, як зазначає державний виконавець, зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 чинить державному виконавцю перешкоди у здійсненні виконавчих дій, пов`язаних із здійсненням опису майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на вищезазначене, державний виконавець просить подання задовольнити та надати дозвіл на примусове проникнення до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання про примусове проникнення до житла негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець Березнюк А.В., в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали та доводи подання державного виконавця, встановив наступне.

Постановою Одеської митниця ДФС від 22.08.2018 року №0430/50000/18 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 602510,46 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою державного виконавця ВП №57927489 від 17.12.2018 року було відкрито виконавче провадження за заявою стягувача про виконання вище зазначеної постанови.

Постановою державного виконавця ВП №57927489 від 17.12.2018 року було накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно Актів державного виконавця від 28.02.2019 року, від 16.10.2019 року, 30.04.2020 року вдома боржника ОСОБА_1 не було, здійснити перевірку майнового стану боржника не вбачалось можливим.

Про наявність виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 достеменно відомо, що підтверджується копією заяви від 03.02.2020 року. На сьогоднішній день постанова Одеської митниці ДФС від 22.08.2018 року №0430/50000/18 в частині стягнення штрафу з ОСОБА_1 у розмірі 602510,46 грн. не виконала.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як вбачається з положень п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, державним виконавцем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що боржник дійсно ухиляється від виконання свого обов`язку. Окрім того, матеріали подання не містять доказів, що боржник знав про те, що йому необхідно подати декларацію про доходи та майно.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Березнюк А.В. про примусове проникнення до будинку, що належить боржнику ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 439 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Березнюк А.В. про примусове проникнення до будинку, що належить боржнику ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя