У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участі секретаря - Сокур О. В.

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква про втрату права користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква про втрату права користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 24 жовтня 2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року підготовче засідання по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 березня 2020 року о 14:00 год.

24 березня 2020 року позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Судову повістку було вручено позивачу особисто 06 березня 2020 року в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду, що підтверджується її особистим підписом в розписці про вручення судової повістки (а.с. 73). Окрім того, 17 лютого 2020 року їй було направлено судову повістку поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням на адресу її проживання вказану в позовній заяві: АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернулось на адресу суду 25 березня 2020 без вручення (а.с. 83). Про причини неявки позивач суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не направляла. В зв`язку з цим, судове засідання було відкладено на 12 травня 2020 року о 16 год. 00 хв.

В судове засідання 12 травня 2020 року позивач ОСОБА_2 повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення 25 березня 2020 року на адресу її проживання, вказану в позовній заяві, судової повістки поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 78). Поштове відправлення повернулось на адресу суду 01 квітня 2020 року без вручення, з відміткою «даної адреси не існує» (а.с. 82). Про причини неявки позивач суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило. В зв`язку з цим, судове засідання було відкладено на 29 травня 2020 року о 12 год. 30 хв.

В судове засідання 29 травня 2020 року позивач ОСОБА_2 повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. А саме, про дату судового засідання повідомлялась особисто 14 травня 2020 року секретарем судового засідання ОСОБА_4 в телефонному режимі, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с. 90). Окрім того, 12 травня 2020 року на адресу її проживання, вказану в позовній заяві, було направлено судову повістку поштовим відправленням з рекомендованим повідомлення про вручення (а.с. 87). Проте, поштове відправлення повернулось на адресу суду 15 червня 2020 року без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 98). Про причини неявки позивач суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило. В зв`язку з цим, судове засідання було відкладено на 24 червня 2020 року о 09 год. 00 хв.

В судове засідання 24 червня 2020 року позивач ОСОБА_2 повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. А саме, про дату судового засідання повідомлялась особисто 01 червня 2020 року секретарем судового засідання ОСОБА_5 О.В ОСОБА_6 в телефонному режимі, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с. 97). Окрім того, 01 червня 2020 року на адресу її проживання, вказану в позовній заяві, було направлено судову повістку поштовим відправленням з рекомендованим повідомлення про вручення (а.с. 95). Про причини неявки позивач суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача Ткаченко С.О ОСОБА_6 , який діє на підставі доручення та ордеру, в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позову без розгляду, так як позивач неодноразово не з`являється до суду, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала. Вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 44 ЦПК україни учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повіска-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У відповідності ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Встановлено, що про призначені судові засідання позивач повідомлявся заздалегідь належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повертались на адресу суду без вручення, особиста розписка позивача та телефонограми.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

А тому, суд дійшов висновку, що позивач втратив інтерес до справи, більш того, нехтуючи своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 43, 44 ЦПК України, повторно не з`являється до суду з неповажних причин, що дає можливість залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

З матеріалів справи вбачається, що з дня початку розгляду справи по суті минуло вже шістдесят днів.

Крім того, з чотирьох проведених підготовчих засідань, які відбувались в період з 19 грудня 2019 року по 14 лютого 2020 року, позивач ОСОБА_2 була присутньою лише на першому, після чого перестала з`являтись в судові засідання, будучи належним чином повідомленою та обізнаною про перебування її позову в провадженні суду.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Неявка позивача в судові засідання без поважних причин унеможливлює розгляд справи у розумні строки розгляду справи, з врахування дати звернення до суду. Крім того, таку процесуальну поведінку позивача та її представника суд розцінює як затягування без поважних причин розгляду даної справи.

Вказана позиція узгоджується з позицією ВС/КЦС у справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 р.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.)

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи були направлені позивачу завчасно, з дотримання розумних строків розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак в судове засідання позивач не з`явилася повторно, не повідомивши суд про причину неявки. Наразі будь-яких доказів наявності поважних причин неявки до суду як в попередні та і в теперішнє судові засідання позивач не надала.

Заяв та клопотань з боку позивача ОСОБА_2 на адресу суду не надходило, як і не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.

Відтак, процесуальна бездіяльність позивача не можете ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду.

За вищевикладених обставин, у зв`язку з відсутністю в позивача бажання бути представленою у судовому засіданні для надання суду належних пояснень та доказів на підтвердження предмету і підстав позову, та враховуючи вимогу чинного законодавства щодо збереження необхідного балансу прав сторін і дотриманням права відповідача отримати судове рішення, що ухвалене на підставі належних доказів, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, враховуючи, що позовна заява залишена без розгляду, у зв`язку з повторним неприбуттям позивача в судове засідання без поважних причин, судові витрати не підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 210, 223, 257, 260, 261, 263, 275, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква про втрату права користування житловим приміщенням, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов