Справа № 236/4936/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Теліус С.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Лиман позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, Лиманської міської ради Донецької області, третя особа відділ у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін,

В С Т А Н О В И В :

11.12.2019 ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, Лиманської міської ради Донецької області, в якому просить визнати дію договору оренди землі від 26 лютого 2008 року, укладеного між Рубцівською сільською радою та нею строком на 49 років припиненою внаслідок його розірвання за взаємною згодою сторін; визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не підписання угоди про припинення зазначеного договору; визнати протиправним та скасувати розпорядження №1243-19 від 13.11.2019, що видане Донецькою обласною державною адміністрацією та рішення Лиманської міської ради від 19.09.2019 №7/68-4138; зобов`язати відповідачів підписати угоду про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання, акт приймання-передачі земельної ділянки та зареєструвати припинення права оренди у відповідному державному реєстрі. (а.с.2-4). В обґрунтування позову зазначено, що 26.02.2008 між позивачем та орендодавцем - Рубцівською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0812. На теперішній час правонаступником Рубцівської сільської ради є Лиманська міська рада Донецької області. Позивач вказує, що між нею та Лиманською міською радою досягнуто згоди щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Як вказує позивач, у зв`язку із внесенням змін до діючого законодавства щодо розмежування земель державної та комунальної власності органи місцевого самоврядування відсторонені від розпорядження землями державної власності. З огляду на це Лиманська міська рада відмовилась вкладати з позивачем угоду про розірвання договору оренди землі з тих підстав, що компетенція розпорядження землями державної власності перейшла до обласної державної адміністрації. 10.10.2019 позивач звернулась до відповідача Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації із заявою щодо підписання з нею угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, проте спірним розпорядженням відповідач відмовив позивачу у вчиненні цих дій у зв`язку з відсутністю на те правових підстав. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки земельна ділянка нею не використовується. Також посилається на те, що така відмова відповідача порушує її законне право на дострокове розірвання договору оренди та суперечить вимогам земельного законодавства.

Ухвалою судді від 16.12.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків(а.с.23-26).

08.01.20 позивачем ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2019, подано уточнену позовну заяву до відповідачів Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, Лиманської міської ради Донецької області, в якій враховуючи небажання відповідача добровільно розірвати вищезазначений договір оренди земельної ділянки, позивач просить суд визнати дію договору оренди земельної ділянки площею 0,0075 га з кадастровим номером :05:000:0812 від 26.02.2008, який був укладений між нею та Рубцівської сільською радою Лиманського району Донецької області, припиненою внаслідок його розірвання за взаємною згодою сторін відповідно до пункту 38 цього Договору (а.с.29-31).

Ухвалою судді від 13.01.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.02.2020(а.с.45-46).

11.02.2020 представником відповідача Лиманської міської ради Донецької області подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог до Лиманської міської ради просив відмовити, оскільки Лиманська міська рада не набула прав та обов`язків орендодавця за договором оренди землі від 26.02.2008 в порядку правонаступництва на майно, прав та обов`язків Рубцівської сільської ради в силу ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»(а.с.55-59).

Ухвалою суду від 17.02.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області, підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.80-82).

04.06.2020 позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримала заявлені вимоги, просила суд визнати дію договору оренди земельної ділянки площею 0,0075 га з кадастровим номером :05:000:0812 від 26.02.2008, який був укладенийміж нею та Рубцівської сільською радою Лиманського району Донецької області, припиненою внаслідок його розірвання за взаємною згодою сторін відповідно до пункту 38 цього Договору.

Представник відповідача Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, діючий на підставі довіреності ОСОБА_2 (а.с.70), в судовому засіданні позов не визнав, зазначив що правові підстави для припинення зазначеного договору оренди земельної ділянки у облдержадміністрації, обласної віськово-цивільної адміністрації відсутні, оскільки адміністрація не є стороною у зазначеному договорі та відповідно і належним відповідачем по справі, орендодавцем у Договорі є Лиманська міська рада, а тому у позові до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації просив відмовити.

Представник відповідача Лиманської міської ради Донецької області, діюча на підставі довіреності ОСОБА_3 (а.с.89), в судовому засіданні позов не визнала просила відмовити повністю, підтримала заявлені заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву від 11.02.2020(а.с.55-59).

Представник третьої особи відділу у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області, в судове засідання не з`явився, 10.06.2020 представник Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області, діюча на підставі довіреності ОСОБА_4 , надала пояснення, відповідно до яких представник зазначила, що за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власнотсі на частку в праві будівлі чи споруди, стає власником(користувачем) відповідної частки у праві на земельну ділянку на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчудження нерухомості(а.с.120-121).

Вислухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

З матеріалів, доданих до позовної заяви вбачається, що між позивачем (орендар) та Рубцівською сільською радою (орендодавець) 26.02.2008 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - для розташування та обслуговування збірно-розбірного літнього будинку для відпочинку (кадастровий номер - :05:000:0812, площа - 0,0075га). Зі змісту вказаного договору вбачається, що він укладений на 49 років (а.с.6-8).

Договір зареєстрований Краснолиманським районим відділом Донецької регіональної філії Центру ДЗК що у Державному реєстру земель вчинено запис від 26.02.2008 за № 6(а.с.8).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі»(в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В той же час, з листа Лиманської міської ради від 06.11.2017 вбачається, що ОСОБА_1 25.09.2017 зверталася до відповідача Лиманської міської ради з заявою про дострокове розірвання вищевказаного договору оренди землі, однак їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів і відноситься до земель державної власності. З 01.01.2013 компетенція розпорядження землями державної власності перейшли до обласної державної адміністрації (п.5 ст.122 ЗУ Країни), органи місцевого самоврядування відсторонені від розпорядження землями державної власності і не мають права підписувати додаткові угоди до договорів оренди та угоди про розірвання договорів оренди, тобто чинним законодавством не передбачено можливості розірвання договору оренди землі Лимаснькою міської радою(а.с.13).

З аналогічними заявами ОСОБА_1 зверталася до відповідача Лиманської міської ради 06.12.2017,07.08.2019(а.с.11-12).

Рішенням Лиманської міської ради Донецької області № 7/68-4138 від 19.09.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у розірванні договір оренди земельної ділянки від 26.02.2008 з кадастровим номером :05:000:0812 за згодою сторін та припинення договору оренди землі (а.с.16).

Листом Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 01.12.2017 ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав розірвання зазначеного договору оренди землі, оскільки обласна військово-цивільна адміністрації не є стороною зазначеного договору оренди землі(а.с.15).

Аналогічна є заява ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 10.10.2019 та розпорядження № 1243/5-19 про відмову в укладанні додаткової угоди про припинення договору оренди землі від 13.11.2019(а.с.17-18).

Визначаючи належного відповідача по справі суд враховує наступне.

Згідно рішення Краснолиманської міської ради від 23.07.2015 № 6/44-3461 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» територіальні громади селищ міського типу, села Краснолиманскього району Донецької області об`єднанні в Краснолиманську об`єднану територіальну громаду з центром в м. Красний Лиман, Краснолиманську міську раду визнано правонаступником активів і пасивів(а. с. 60).

Рішенням Краснолиманської міської ради від 27.11. 2015 № 7/1-13 «Про внесення змін до рішення Краснолиманської міської ради від 17.11.2015 № 7/1-8 «Про припинення діяльності сільських та селищних рад, що увійшли до складу Краснолиманської ОТГ»(а.с.61-62), припинено шляхом реорганізації (приєднання до Краснолиманської міської ради Донецької області) юридичну особу Рубцівську сільську раду, (офіційний сайт Лиманської ОТГ http://old.krliman.gov.ua/documents/1-ot-27112015/).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Рубцівську сільську раду, , припинено в результаті реорганізації(а. с. 96-102).

Відповідно до пункту 3 частини першої Постанови Верховної Ради України № 984-19 від 04.02. 2016 місто Красний Лиман перейменовано у місто Лиман.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 8-3 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад передбачено, що повноваження сільської, селищної ради, її виконавчого комітету та сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади, припиняються з дня набрання чинності рішенням сільської, селищної ради та рішенням міської ради об`єднаної територіальної громади про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади. З моменту припинення повноважень сільської, селищної ради повноваження міської ради поширюються на територію територіальної громади, що приєдналася до міської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до абз. 3 та 4 ч. 1 ст. 8-3 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад з моменту припинення повноважень сільського, селищного голови територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади, повноваження сільського, селищного, міського голови об`єднаної територіальної громади поширюються на територію територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади.

Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» визначено, що з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Отже, Лиманська міська рада об`єднаної територіальної громади є процесуальним правонаступником прав та обов`язків Рубцівської сільської ради ().

Висновки щодо правонаступництва Лиманської(колишня назва Краснолиманської) міської ради після об`єднання та реорганізації Рубцівської сільської ради(яка увійшла в склад ОТГ), зроблений у справі № 236/1213/17 провадження № 61-23323св18 Постанова ВСУ від 29.07.2019.

Крім того, правонаступництво Лиманської ОТГ підтверджується рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 20.10.2016 № 7/17-793 «Про затвердження структури Лиманської міської ради та її виконавчих органів» виконавчому комітету міської ради передані активи, майно та зобов`язання міської ради (офіційний сайт Лиманської ОТГ http://old.krliman.gov.ua/documents/regulations/session/20.10.2016).

Таким чином, виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області() є головним розпорядником коштів місцевого бюджету, відповідно до покладених на нього повноважень.

Одержувачем коштів зі сплати за спірним договором оренди землі від 26.02.2008 за 2019 рік є Виконком Лиманської міської ради, що підтверджується відповідними квитанціями про сплату орендної плати ОСОБА_1 (а.с.109-110).

Таким чином, сторонами спірного договору від 26.02.2008 є орендодавець - Лиманська міська рада та орендар ОСОБА_1 .

Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ч.1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Відповідний правовий висновок ВС, викладений в постанові від 16.05.2018 у справі №420/504/16-ц, аналіз статей 525, 651 ЦК України та статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Аналогічний висновок міститься і в постанові ВС від 16.01.2019 справа № 420/550/16-ц.

Як встановлено судом пунктом 38 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с.7 зворот).

Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п.39).

Отже сторони вільно та на власний розсуд визначили таку підставу розірвання спірного договору саме за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд зауважує, що обрання правового способу врегулювання спору є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, а право на односторонню відмову від договору є позасудовою процедурою, яка не потребує погодження іншою стороною договору.

Таким чином, наведене вище правове регулювання не містить заборони для сторін договору оренди земельної ділянки передбачити випадки розірвання договору в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформляється прийняттям рішення у встановленому порядку.

Крім того, ст. 652 ЦК України передбачені зміна або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин:

1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 120 ЗК України визначений перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду:

1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 31. ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в тому числі в разі: набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Підставою позову є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, проте позивачка обґрунтовує позовні вимоги відмовою відповідачів припинити дію договору лише тими обставинами, що вони не є розпорядниками земельної ділянки, переданої в оренду.

Проте жодних доказів того, що істотно змінилися обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та (або) того, що збірно-розбірний літній будиночок для відпочинку (для розташування та обслуговування якого укладався договір від 26.02.2008) перейшов у власність іншої особи позивачкою суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач, була обізнана, з умовами договору оренди щодо припинення такого як за взаємною згодою сторін так і з неможливістю його розірвання в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільні справі» суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач щодо змін умов договору і припинення його дії не зверталася, а отже суд розглядає справу лише в межах заявлених позивачем вимог.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про не обґрунтованість доводів позивача щодо припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, оскільки така згода заперечувалася представником відповідача Лиманської міської ради в судовому засіданні, крім того, ні умовами вищевказаного договору оренди землі, ні положеннями законодавства України не передбачено такої підстави для розірвання договору в односторонньому порядку, проте при фактичному внесенні змін до договору оренди, зокрема, щодо орендаря, то позовні вимоги позивача про припинення дії договору оренди землі, з підстав наведених у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки судом встановлено, що позовні вимоги щодо спірного договору заявлені до правонаступника Лиманської міської ради, вимоги позивача до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації є необгрунтованими. Дана юридична особа є неналежним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, витрати, пов`язані зі сплатою ОСОБА_1 судового збору в розмірі 768,40 грн.(а.с.1) покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 120 ЗК України, ст.ст. 1, 31, 15, 21, 24, 25, 32, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 3, 6, 525, 627- 629, 651- 652 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, Лиманської міської ради Донецької області, третя особа відділ у Лиманському районі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін -відмовити.

Судові витрати покласти за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскраження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2020.

Суддя -