Ухвала

29 травня 2020 року

м. Київ

справа № 296/8525/19

провадження № 61-7340 ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування рішення про припинення нарахування пільги інваліду війни 3 групи,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 23 березня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, касаційна скарга містить посилання на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для ОСОБА_1 , оскільки він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, людиною з інвалідністю 2 групи за захворюваннями, пов`язаними з ліквідацією аварії на ЧАЕС та людиною з інвалідністю 3 групи, як ветеран війни, тому судові рішення у цій справі оскаржуються до суду на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги немайнового характеру, які стосуються правовідносин, пов`язанихз припиненням нарахування пільги особі з інвалідністю, яка є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та ветераном війни, суд погоджується з доводами заявника, що справа має для нього виняткове значення, тому ухвалені у ній судові рішення підлягають касаційному оскарженню.

Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2020 року указану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику, відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, у строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, з яких вбачається, що недоліки усунутов повному обсязі.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у цій справі (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. При цьому, справу розглянуто у письмовому провадженні без його належного повідомлення про судове засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у цій справіяк на підставу касаційного оскарження судових рішень є безпідставними, оскільки в касаційній скарзі має бути деталізовано, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 березня 2020 року на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми права і таке застосування, на думку заявника, призвело до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судами.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 390, 393, 395 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу № 296/8525/19 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування рішення про припинення нарахування пільги інваліду війни 3 групи.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара