Справа № 183/735/19
№ 2/183/544/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

04.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (далі - ТОВ «ФК «Преміум Актив») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за Договором №-020703 від 09.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 7050,00 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір №-020703 від 09.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Зазначений договір є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченій ст.ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягненням всіх істотних умов договору.

Згідно п.2.1. Договору Позикодавець на умовах цього Договору надає Позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором.

Відповідно до умов п.10.1.3. Договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору (п.5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 день (5.2. договору). Дата надання Позики 09.07.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 08.08.2018р. включно (п.5.4 Договору).

Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 1062,00 грн. за 31 день. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована, і становить 2% (60.00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 4062 грн.

Платіжним дорученням №4256 від 09.07.2018 року та повідомленням №1381 від 14.12.2018 року підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок Відповідача позику у розмірі 3000,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19.02.2018р. Отже, Позикодавець свої зобов`язання за Договором №-020703 від 09.07.2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором.

Проте, Позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови Договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України.

Відповідно п.7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Таким чином, станом на 01.11.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 7050,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000,00грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 2700,00 грн.; заборгованості за пенею - 1350,00 грн.

01.11.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0111/2, відповідно до якого Клієнт відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору, а також до Фактора перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених Боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі.

Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №-020703 від 09.07.2018 року.

Згідно п.3.4.2 Договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим Договором Клієнт зобов`язаний сповістити Боржників про укладання цього Договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконані, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав Вимоги згідно Договору факторингу, а також оригіналом Договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту.

Однак, на сьогоднішній день Боржником не виконано своїх грошових зобов`язань перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Преміум актив», за Договором №-020703 від 09.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.53).

В судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.8).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду відзив на позов (а.с.56-58), у якому серед іншого зазначила, що жодного Договору з позивачем не укладала та не підписувала. Позивачем не подано жодного документу, який підтвердив би укладання договору №-020703 від 09.07.2018 та договору про відкриття поточного рахунку з позивачем та факт надання їй кредитних коштів у розмірі 3000,00грн. Також вона не була ознайомлена з правилами обслуговування фізичних осіб, на які посилається позивач у позові, про що свідчить відсутність підпису відповідача на наданих позивачем документах. Оскільки позивач не довів самого факту укладення кредитного договору з відповідачем, і відповідно не довів виникнення у відповідача зобов`язань за кредитним договором, а також не довів факту отримання нею кредитних коштів у вказаній сумі, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а справу розглянути за її відсутності (а.с.76).

21 червня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Так, позивач наполягає на тому, що Договір позики №-020703 від 09.07.2018 року був укладений з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (шляхом надсилання СМС з кодом 118545 на телефонний номер відповідача НОМЕР_1 та введення цього коду відповідачем у відповідне поле «підпис одноразового ідентифікатором»), який міститься у розмірі «Місцезнаходження та реквізити сторін». Емітентом картки, на яку було перераховано позику, є АТ КБ «Приватбанк», а належність карти № НОМЕР_2 відповідачу підтверджує можливість ідентифікації власника карти в онлайн - сервісі Приват24, доказом чого є роздруківка з зазначеного сервісу. При укладенні Договору позики Позикодавцем було повністю дотримано вимоги, встановлені Законом України «Про електронну комерцію». На підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. на вказану платіжну карту позивачем було подано платіжне доручення №4256 від 09.07.2018 року та Платіжне підтвердження №1381 від 14.12.2018 року АТ «АКБ «КОНКОРД», тому позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.67-68).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно частин 1,2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно частини першої статті 13 Закону «Про споживче кредитування» у редакції, що діяла на час укладення спірного договору, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (частини перша, друга статті 14 Закону № 1734-VIII).

Згідно положень ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 09 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №-020703 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в розмірі 3000 грн. зі строком повернення коштів - не пізніше 23:00 08.08.2018 року та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2% за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики - 09.07.2018 року до дати фактичного повернення позики включно, що становить 730 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 4062 грн. (п.3.1-3.3., 5.1-5.4 Договору). У випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати суми процентів за користування позикою. Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення (п.7.1 Договору),що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 12-18).

Періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом встановлюються графіком розрахунків, що є додатком договору № -020703 від 09.07.2018 року (а.с.19) .

На виконання зазначеного договору платіжним дорученням №4256 від 09.07.2018 року ТОВ «Фінансова компанія є гроші» на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 було перераховано суму позики в розмірі 3000 грн., що підтверджується копією вказаного платіжного доручення, копією повідомлення АТ «АКБ «КОНКОРД» від 14.12.2018 року №1381 та копією Договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19.02.2018 року (а.с. 24,25, 26-30).

В свою чергу, відповідач умови зазначеного договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, належним чином не виконала, тому станом на 01.11.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 7050,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000,00грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом - 2700,00 грн.; заборгованості за пенею - 1350,00 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором №-020703 від 09.07.2018 року (а.с.20-23).

01 листопада 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» і ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, за яким ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було відступлено ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями в загальному розмірі 3570613,24 грн., що виникли у позичальника згідно договорів, укладених між ним та боржниками, копія зазначеного договору факторингу міститься в матеріалах справи (а.с.9-10).

Витяг з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 01.11.2018 року свідчить, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступило ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" - фактору, а останній прийняв право вимоги за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 в розмірі 7050,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання свідоцтва.

Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу. Після отримання свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.

Копія свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 24.05.2018 року, підтверджує, що ТОВ «Фінансова компанія "Преміум Актив" є фінансовою установою (а.с.45).

У відповідності до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 03.07.2018 року № 1127 ТОВ "Фінансова компанія "Преміум Актив" видано ліцензію на провадження господарської діяльності, а саме з надання послуг факторингу (а.с. 46).

За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг вважається фінансовою послугою.

В ч.5 ст. 5 вказаного Закону закріплено, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та вказаного Закону.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до ч.2 ст. 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

Крім того, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові, як і не подано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві.

Крім того, з поданого розрахунку заборгованості та наданих позивачем платіжних повідомлень №801,802,803 від 10.06.2019 року (а.с.70,71,72) вбачається, що відповідачем на дату - 01.11.2018 року внесено оплату на загальну суму 3462,00 грн., зазначена сума відображена в колонці за порядковим номером 9 «Сума оплати на дату», зазначені докази спростовують твердження відповідача про те, що позивач не довів факту укладення кредитного договору, і відповідно не довів виникнення у відповідача зобов`язань за кредитним договором, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Водночас, при визначенні суми боргу, яка підлягає стягненню, суд враховує наступне.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Так, за умовами договору, сума процентів за користування позикою становить 1062,00 грн. за 31 день. У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Враховуючи, що договір про надання позики від 09.07.2018 року був укладений сторонами на один місяць і в цьому договорі зазначено дату повернення позики - не пізніше 23:00 годин 08.08.2018 року включно, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом та пені після спливу визначеного договором строку кредитування немає.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Актив" підлягає до стягнення заборгованість за договором позики в сумі 4062,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума одержаної позики та 1062,00 грн. розмір обумовлених договором процентів в межах строку кредитування.

Крім того, відповідно до частини першої ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1107,00 грн. (4062,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 1921,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 7050,00 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 551, 554, 527,530, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13,76-82,89,141,223,263,265ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Преміум Актив до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за Договором №-020703 від 09.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту станом на 01.11.2018 року у розмірі 4062, 00 грн. (чотири тисячі шістдесят дві грн.), яка складається із: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом (сума одержаної позики); 1062 грн. - проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» судовий збір у розмірі 1107,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Реквізити сторін:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» (, юридична адреса: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Мандриківська,66);

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Сорока О.В.