Справа № 346/641/20
Провадження № 2/346/850/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 "яновни до Воронської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подали до суду даний позов посилаючись на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , про що їй 04 березня 1988 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 220.

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по АДРЕСА_2 були зареєстровані і проживали: голова двору ОСОБА_4 , та її сестра ОСОБА_5 . Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які не втратили права на частку в дворі, то кожному належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 та після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини вищевказаного будинковолодіння. В управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК УРСР вступила сестра спадкодавиці ОСОБА_4 , однак свідоцтва про право на спадщину вона не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 та після її смерті відкрилась спадщина до складу котрої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкодавиця ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що за законом вона матиме право на день своєї смерті заповіла позивачу ОСОБА_2 .

Однак позивач ОСОБА_6 у встановленому законом порядку спадщину не прийняла, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом термін не подала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину.

Тому в управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України вступила сестра померлої, ОСОБА_7 , оскільки крім неї інших спадкоємців не було. Однак свідоцтва про право на спадщину вона не отримала.

В 2008 році ОСОБА_7 здійснила прибудову та реконструкцію житлового будинку в результаті чого площа будинку змінилася з 57 кв.м. на 89,1 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла, та після її смерті відкрилась спадщина на спірний житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Зазначають, що спадкоємцями першої черги за законом на спадщину є діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З метою оформлення спадщини після смерті матері, ОСОБА_7 , позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину. Однак, нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане ними свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, а крім неї були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня їх смерті їх частки не виділені. Вказують, що листом нотаріуса від 20 березня 2017 року їм рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Зазначають, що житловий будинок по АДРЕСА_2 відповідає діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за ними права власності на житловий будинок та господарські будівлі вважають, є законною і обґрунтованою.

Крім того, вказують, що підставою для звернення із заявою до суду стало і те, що вони не можуть встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її рідною сестрою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Просять суд встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною сестрою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та визнати за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею - 89,10 кв.м., житловою площею - 65,30 кв.м., господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 в рівних частинах.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовільнити.

Представник Воронської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності , з позовними вимогами згідний.

Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 про що 04 березня 1988 року видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 220. (а.с.28), що також підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 58032 від 17.02.2017р., виданої ОКП Коломийське МБТІ (а.с.30)

Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: ОСОБА_4 , 1922 р.н. - голова двору та ОСОБА_5 , 1924 - сестра, що підтверджується довідкою Воронської сільської ради від 09 грудня 2019 року № 916.(а.с.38)

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не втратили права на частку в дворі, то кожному з них належало по 1/2 частині спірного домоволодіння.

11 листопада 1998 року ОСОБА_5 померла про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 листопада 1998 року зроблено запис за № 21 (а.с.22).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

Заповіт від імені ОСОБА_5 в сільській раді не посвідчувався . В управління спадковим майном в порядку ст. 548 ЦК УРСР вступила сестра померлої ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Воронської сільської ради від 09 грудня 2019 року № 916. (а.с.38) .

28 лютого 2004 року голова двору ОСОБА_4 померла про що в книзі реєстрації актів про смерть 01 березня 2004 року зроблено запис за № 8 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент смерті ОСОБА_4 в спірному будинку була зареєстрована її сестра ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Воронської сільської ради Коломийського району.

Спадкодавиця вона ж голова колгоспного двору ОСОБА_4 склала заповіт, якого 01 липня 1994 року посвідчений виконавчим комітетом Воронської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 3, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що за законом матиме право на день своєї смерті заповіла позивачу ОСОБА_2 (а.с.29).

Однак позивач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку спадщину за заповітом не прийняла, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом термін не подала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину.

Встановлено, що в управління спадковим майном в порядку ст. 1268 ЦК України вступила сестра спадкодавиці- ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Воронської сільської ради Коломийського району від 09 грудня 2019 року № 916, оскільки крім неї інших спадкоємців не було. Однак свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_7 не отримала.

ОСОБА_7 здійснила прибудову та реконструкцію спірного житлового будинку в результаті чого площа будинку змінилася з 57 кв.м. на 89,1 кв.м. , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла про що в Книзі реєстрації смертей 13 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 9.(а.с.21)

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в АДРЕСА_3 . Зазначений будинок загальною площею 89,1 кв.м., житловою - 65,3 кв.м., що підтвержується технічним паспортом. (а.с.31-37) Заповіт від імені ОСОБА_7 не посвідчувався.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину є діти спадкодавиці ОСОБА_7 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину подавши до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи(а.с.57-80).

З метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до державного нотаріуса із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору ОСОБА_4 не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, а крім неї були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня їх смерті їх частки не виділені. Згідно листа нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 20 березня 2017 року позивачам рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.(а.с.44)

Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцями, що мають право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Зазначена вимога закону дотримана, так як згідно довідки Воронської сільської ради від 09 грудня 2019 рокузазначено, що за господарством в АДРЕСА_2 числиться 0,41 га землі в т.ч. 0,09 га - під будівлями, 0,32 га - рілля.(а.с.38)

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216,218 ЦК України).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм ст. 1216, 1218 ЦК України.

Як вбачається з технічного звіту виготовленого СПД ОСОБА_8 про проведення обстеження та визначення технічного стану несучих будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж садибного житлового будинку по АДРЕСА_2 , за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: садибний житловий будинок (літ. А) АДРЕСА_2 , площею загальною - 89,10 кв.м., житловою - 65,30 кв.м., допоміжною - 23,80 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.(а.с.34-37)

Встановлено, що в грудні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці звернулися в управління ДАБІ в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 09 січня 2020 року зазначено що, у відповідності до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.(а.с.42-43)

За таких підстав, коли встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за позивачами права власності на житловий будинок та господарські будівлі є законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно висновку про вартість майна ТОВ «Віконт - Сервіс ЛТД» від 16 січня 2020 року , оціночна вартість майна: житлового будинку(А), стодоли (Б), сарай (В), навіс (Г), вбиральня (Д.), криниця (№1), огорожа (№ 2-3) становить 255 443 грн.(а.с.41)

Отже, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовільнити та визнати за ними право власності на житловий будинок загальною площею - 89,10 кв.м., житловою площею - 65,30 кв.м., господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в рівних частинах.

Крім того, підставою для звернення із заявою до суду стало і те, що позивачі не можуть встановити факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її рідною сестрою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом встановлено, що під час спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у них народилось троє дітей. ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 січня 1922 року зроблено відповідний запис за № 2.(а.с. 27) Батьками зазначено: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30 жовтня 1924 року зроблено відповідний запис за № 54(а.с.23)Батьками зазначено: батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_7 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16 квітня 1930 року зроблено відповідний запис за № 32(а.с.27).Батьками зазначено: батько - ОСОБА_13 , мати - ОСОБА_14 .

Згідно довідок Воронської сільської ради від 17 січня 2020 року № 35,36 зазначено, що згідно погосподарських книг за 1950-1952 рр. та за 1961-1963 рр. в господарстві зареєстровані: голова сім`ї: ОСОБА_4 , та сестри ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . (а.с.39,40)

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

У позасудовому порядку довести факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її рідною сестрою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла, ІНФОРМАЦІЯ_10 року неможливо

Судом встановлено, що встановлення факту породжує для позивачів юридичні наслідки, від яких залежать їх цивільні права.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вказані вище обставини, які підтверджені позивачами , та письмовими доказами є послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Таким чином, на переконання суду заявлені вимоги є належно обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 16, 321, 328, 376, 383, 1222, 1268 ЦК України, ст. ст. 293-294, 315,319 ЦПК України, керуючись ст.ст. 247ч.2,268,273,354 ЦПК , ч.3 р.ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Ворона Коломийського району Івано-Франківської області є рідною сестрою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Ворона Коломийського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 право власності на нерухоме майно -житловий будинок загальною площею - 89,10 кв.м., житловою площею - 65,30 кв.м., господарські будівлі та споруди: стодолу, сарай, навіс, вбиральню, криницю, огорожуза адресою: АДРЕСА_2 , оціночною вартістю 255 443 грн. , в рівних частинах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 354 ЦПК України продовжується на строк дії карантину.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 "янівна, місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 "яновна, місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Воронська сільська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження 78222 с. Ворона, вул. Марійки Підгірянки , 20 Коломийського району Івано-Франківської області ,

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76000 м. Івано-Франківськ вул. Франка, 4 .

Суддя Беркещук Б. Б.