печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі: Ткаченко Ю.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМБЕР», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2019 до Печерського районного суду м. Києва від Малиновського районного суду м. Одеси надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Остапчук Т.В. того ж дня, для вирішення питання про відкриття провадження. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року вищевказану позовну заяву прийнято до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., розгляд справи призначено за правилами позовного загального провадження. До початку розгляду справи по суті судом встановлено наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса, але ухвалою суду від 18.11.2019 року було передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з тим що відповідачі по справі, територіально знаходяться в м. Києві та відноситься до Печерського району м. Києва. Позивач звернувся із позовом, щодо визнання договору відступлення прав за договором іпотеки не дійсним, а тому справа відноситься до виключної підсудності, а саме щодо місце знаходження нерухомого майна. Так, частиною першою 1 ст. 30 ЦПК України вставноленол виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У листі від 20.03.2008р. Верховний Суд України роз`яснив, що правила виключної підсудності, стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, а також речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.41.42 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за №3 від 01 березня 2013 року роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Крім того, аналогічна правова позиція викладена і в листі Апеляційного суду м. Києва від 01.08.11 р. «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ за апеляційними скаргами на ухвали судів першої інстанції про відкриття провадження; відмову у відкритті провадження; повернення заяви позивачеві та передачі справ з одного суду до іншого (ст. ст. 115, 116, 121, 122 ЦПК України від 18.03.2004)», де суд вказує, що поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" є більш широке, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майно". А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Враховуючи, що спір між сторонами виник внаслідок відступлення прав за договором іпотеки недійсним, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знадиться в Малиновському районні м. Одеса, тому суд приходить до висновку про непідсудність даної справи Печерському районному суду м. Києва. Відтак, застосовуючи положення норми частини першої статті 30 ЦПК України, матеріали справи підлягають направленню для розгляду справи до Солом`янського районного суду м. Києва, так як відповідний позов має пред`являтись до суду за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу утримання якого виник спір Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 521/17855/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АМБЕР», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» про визнання договору відступлення прав за договором іпотеки недійсним, - передати на розгляд до Малиновського районого суду м. Одеса. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Остапчук