Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/215/20
Провадження № 2/670/160/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Кушнір О.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Віньковецької селищної ради Віньковецького району з позовом. Позивач просить визнати за нею право власності на 32/100 житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилося спадкове майно. До складу спадщини увійшло 32/100 житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями є вона та ОСОБА_2 з якою укладено договір 13.02.2020 року і розподілено частину спадкового майна, однак поза межами розподілу залишилась 32/100 частини жилого будинку через відсутність державної реєстрації на цю частину за померлим, який на вказану частку домоволодіння спадкові права не оформив.

Позивач після смерті свого батька вступила у спадкові права на частину належного йому майно, розділивши його з сестрою ОСОБА_2 , але позбавлена можливості успадкувати частку житлового будинку АДРЕСА_1

Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями. Однак, їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. На ім`я суду представник позивача надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим, справу розглянуто за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 надіслала заяву в якій визнала вимоги позивачки, просить справу розглянуто без її участі.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Віньковецьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 111.

Останній доводився батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що встановлено у спадковій справі нотаріусом та зазначено у свідоцтвах, про право на спадщину за законом виданих позивачці (а.с.22) та відповідачці (а.с.16) нотаріусом Віньковецького нотаріального округу 13.02.2020 року.

Вони після смерті батька ОСОБА_3 прийняли та отримали частку у спадковій масі спадкодавця , уклавши договір, про розподіл спадкового майна ( а.с.12-13), але позбавлені можливості успадкувати частку 32/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Тобто позивачка використала свої права оговорені ст.. 1261 ЦК України спадкоємця першої черги. Проте реалізувати право на спірне домоволодіння вона не може, через відсутність його реєстрації в реєстрі прав на нерухоме майно та відсутність правовстановлюючих документів.

Позивач належним чином прийняла спадщину після померлого батька відповідно до ст. 1291 ЦК України, як особа, яка звернулась із заявою в нотаріальну контору та частину майна оформила, що підтверджується вищезазначеним свідоцтвом.

Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на даний житловий будинок, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нерухомість, що підтверджено повідомленням приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу № 26/02-31 від 11.03.2020 року.

Те, що ОСОБА_3 володів будинком на праві особистої, а після 1991 року - на праві приватної власності підтверджується рішенням Віньковецького районного суду від 11.08.1987 року (а.с.22) та технічним паспортом виготовленим на 32/100 домоволодіння. Вказане домоволодіння яке складається із кімнати, веранди, підвалу та входу в підвал не зареєстроване спадкодавцем, що позбавляє спадкоємця реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

При вирішенні спору, суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право особистої власності.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачки ОСОБА_2 , яка у заяві повідомляє, що не оспорює право сестри на 32/100 домоволодіння, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 1216-1222, 1297-1299 ЦК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 право власності на 32/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності на нерухоме майно набувається з моменту його державної реєстрації.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в АДРЕСА_2 .., код НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду через Віньковецький районний суд до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя О.О.Потапов