Справа № 646/8065/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,
До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики.
В позовній заяві позивач зазначив, що 08 травня 2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, у відповідності до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 коп. зі строком повернення до 08 червня 2018 року, що підтверджується розпискою від 08.05.2018 року, але до теперішнього часу своїх зобов`язань не виконав, в зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та прохає стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 21 000 грн., три відсотки річних у розмірі 258,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 249,21 грн., проценти за користування позикою та судовий збір.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:
Як вбачається з розписки, наданої ОСОБА_2 , останній 08.05.2018 року взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок, які відповідач зобов`язувався повернути строком до 08.06.2018 року, але до теперішнього часу вказану суму не повернув, тобто не виконав своїх зобов`язань.
Тобто текст боргової розписки містить безумовне та однозначне зобов`язання стосовно певної грошової суми на користь позивача від імені відповідача. Аналіз змісту розписки дає підстави стверджувати, що відповідач визнав наявність боргу в певному розмірі станом на визначену дату, що свідчить про природу правових відносин між сторонами спору.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов`язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Оригінал боргової розписки, приєднаний представником позивача до матеріалів справи, наданий суду саме цією стороною, долучений до матеріалів справи. Текст оригіналу розписки не містить надпису позивача щодо повернення суми боргу, а так само у суду немає підстав для висновку про новацію, припинення зобов`язання, а так само про зміну правовідносин між сторонами.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормами ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача згідно статті 625 ЦК України три відсотки річних у розмірі 258 грн. 90 коп. та інфляційні втрати у розмірі 249 грн.21 коп., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.
Окрім цього підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування позикою в розмірі 1517 грн. 76 коп., які розраховані згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, оскільки частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29; справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а тому виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти за договором позики в розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , три відсотки річних в розмірі 258 (двісті п`ятдесят вісім) грн.90 коп., інфляційні втрати в розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) грн.21 коп. та проценти за користування позикою в розмірі 1517 (одна тисяча п`ятсот сімнадцять) грн.76 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 ).
ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
Суддя В.А. Каліберда