У Х В А Л А

22 червня 2019 року

м. Київ

справа №235/6416/19

провадження № 61-5756ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року та на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», про поновлення строку внесення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання внести вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, провадження у справі закрито, оскільки позовні вимоги слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

14 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року та на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У червні 2020 року від скаржника надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.

Так скаржник на усунення недоліків касаційної скарги надав до суду апеляційну скаргу на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2019 року та на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (стаття 391 ЦПК України).

Аналіз вищевказаних положень процесуального закону дає підстави для висновку, що учасник справи або особа, яка не приймала участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги до відповідного суду, а судове рішення першої інстанції за результатами перегляду його апеляційним судом - шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Так ОСОБА_1 надав до суду касаційної інстанції документ, який назвав «Апеляційна скарга», та в резолютивній частині просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд акцентує увагу скаржника на тому, що надмірний формалізм під час прийняття касаційної скарги до розгляду судом касаційної інстанції є недопустимим з огляду на гарантії особи щодо доступу до правосуддя, водночас, суд позбавлений права в контексті статті 13 ЦПК України з власної ініціативи корегувати назву поданого стороною документу та відкривати касаційне провадження на підставі поданої ОСОБА_1 «апеляційної скарги».

Таким чином, скаржнику необхідно надати суду саме «касаційну скаргу».

Виконання вказаної вимоги необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі та для розгляду касаційної скарги.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

За правилами статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В зв`язку з тим, що скаржник не виконав у повній мірі вимоги законодавства в частині оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш