Провадження № 2/760/5639/20
У Х В А Л А

01 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 19.05.2020 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Василенко О.А., ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності, в якій просить:

визнати недійсним договір дарування №3658 від 10.05.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , квартири площею 131,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 31489539;

скасувати реєстрацію права власності на квартиру площею 131,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , проведену на підставі договору дарування №3658 від 10.05.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., номер запису про право власності: 31489539;

визнати недійсним договір дарування №3661 від 10.05.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , садового будинку площею 298,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: :04:006:0052, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, номер запису про право власності: 31489700;

скасувати реєстрацію права власності на садовий будинок площею 298,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, земельна ділянка місця розташування: кадастровий номер: :04:006:0052, за ОСОБА_3 , проведену на підставі договору дарування №3661 від 10.05.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., номер запису про право власності: 31489700;

визнати недійсним договір дарування №3664 від 10.05.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , земельної ділянки площею 0,1386 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, кадастровий номер: :04:006:0052, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, номер запису про право власності: 31489709;

скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1386 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, кадастровий номер: :04:006:0052, за ОСОБА_3 , проведену на підставі договору дарування №3664 від 10.05.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., номер запису про право власності: 31489709;

визнати недійсним договір дарування №3684 від 11.05.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , квартири площею 134,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 31498980;

скасувати реєстрацію права власності на квартиру площею 134,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , за ОСОБА_3 , проведену на підставі договору дарування №3684 від 11.05.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., номер запису про право власності: 31498980;

визнати недійсним договір дарування №3686 від 11.05.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , земельної ділянки площею 0,1333 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, кадастровий номер: :04:006:0050, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, номер запису про право власності: 31499448;

скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1333 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5, кадастровий номер: :04:006:0050, за ОСОБА_3 , проведену на підставі договору дарування №3686 від 11.05.2019 р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., номер запису про право власності: 31499448.

Також просить стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.05.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся саме до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Василенко О.А., ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності, в порядку ч. 1 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, вбачається, що спір виник між сторонами з приводу нерухомого майна.

При вирішенні спорів, що розглядаються в порядку загального позовного провадження та стосуються нерухомого майна застосовується виключна підсудність.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та/або альтернативної підсудності, визначені ст. ст.27,28 ЦПК України, і, зокрема, відповідно до ч. 1ст.30 ЦПК позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Діючим цивільно-процесуальним законодавством передбачено, що усі позови, які виникають з приводу нерухомого майна, мають пред`являтися до суду за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п. 41, 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК 2004 року) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

При зверненні до суду, позивачем не зазначено ціни позову в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, яка передбачає, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення цих вимог, позивачем не надано суду звітів про оцінку нерухомого майна.

Позивачем заявлено 10 (десять) вимог немайнового характеру щодо визнання договорів дарування недійсними та скасування державної реєстрації права власності, і тільки 2 (дві) позовні вимоги стосуються нерухомого майна, яке знаходиться в Солом`янському районі м.Києва.

Таким чином, позивачу, з урахуванням викладеного судом, необхідно обґрунтувати та надати відповідні докази щодо підстав звернення із зазначеним позовом саме до Солом`янського районного суду м. Києва.

Окрім зазначеного, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір в розмірі встановленому цим законом.

Також, відповідно до Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, вищевказаним законом встановлено, що особа, яка звертається до суду з відповідними вимогами повинна сплатити судовий.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім позовних вимог, позивачем також заявляється клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Частиною 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Частина 3 ст. 117 ЦПК України, передбачає, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності, судовий збір не сплачено та не надано суду оригінал квитанції про сплату судового збору, про що свідчить Акт Солом`янського районного суду м. Києва від 19.05.2020 р. про відсутність доказів сплати судового збору.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

У разі виправлення недоліків зазначених в ухвалі суду, нову позовну заяву з додатками необхідно подати разом із копіями відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 83, 84, 116, 117, 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.