Справа №:755/8571/19
Провадження №: 2/755/3676/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва.

24.03.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якій представник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;

- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;

- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;

- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам укладати будь-які договори щодо відчуження права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;

- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо передання майнових прав у заставу (іпотеку) на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;

- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що діють згідно Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову.

Вимоги заяви мотивовано тим, що позивач з метою набуття у власність нерухомого майна, житлових та нежитлових приміщень за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , уклав з відповідачем договори купівлі-продажу майнових прав стосовно чотирьох об`єктів. Позивач свої обов`язки за укладеними між сторонами договорами виконав, однак відповідач своїх обов`язків не виконує, майнові права фактично позивачу не передав та не ввів об`єкти будівництва в експлуатацію, тому позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, адже стали наявними ризики настання недобросовісної поведінки відповідача та можливості здійснення ним подвійних продажів майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва третім особам. Відповідач категорично заперечує можливість задоволення позовних вимог, тож між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову. На даний час Дніпровським районним судом м. Києва розглянуто та розглядається низка аналогічних судових справ у яких відповідачем виступає ТОВ «ІБК «КДС ІНВЕСТ» і такі обставини можуть свідчити про систематичне вчинення недобросовісної поведінки з боку відповідача по відношенню і до інших інвесторів. На думку представника, забезпечення позову жодним чином не порушить прав відповідача чи інших осіб, а обраний стороною позивача вид забезпечення позову є доцільним за тих обставин, що склалися. Також представник звертає увагу суду на те, що під час розгляду справи керівником відповідача визнавався факт неналежного виконання зобов`язань, при цьому у своїх заявах він зазначав про здійснення на нього тиску з боку власника товариства та третіх осіб, а також здійснення погроз про звільнення, і таке звільнення директора товариства дійсно відбулось про що свідчать дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В аналогічних справах, що розглядались Дніпровським районним судом м. Києва відповідач визнавав позовні вимоги, а суд встановлював неналежне виконання зобов`язань відповідачем. Наведені обставини можуть свідчити про наявність ознак недобросовісної поведінки та неналежне виконання зобов`язань за договорами з боку відповідача, що безпосередньо ним визнавалось у інших цивільних правах, а також спостерігається у справі, що розглядається. Позивач вбачає реальні ризики того, що з метою унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, відповідач відчужить майнові права або передасть їх у заставу чи укладе попередні договори купівлі-продажу нерухомого майна з третіми особами, або ж у випадку введення будинку в експлуатацію здійснить реєстрацію права власності на житлові та нежитлові приміщення і відчужить їх в інтересах інших осіб, всупереч укладеним з позивачем договорами. Відповідні недобросовісні дії відповідача, у разі задоволення позовних вимог, призведуть до того, що в один і той же момент майнові права на об`єкти незавершеного будівництва будуть належати позивачу за рішенням суду та належати іншим особами за укладеними правочинами. За таких обставин виконання рішення суду не настане до моменту визнання недійсними правочинів, які відповідач може недобросовісно укласти з іншими особами. Ускладнення або невиконання рішення суду у разі задоволення позову настане також якщо майнові права, на які претендує позивач, будуть передані в заставу за відповідними правочинами, адже у такому випадку на майнові права буде накладене обтяження. У випадку введення будинку в експлуатацію до завершення розгляду справи, наявний ризик відчуження нерухомого майна третім особам без відома та погодження з позивачем, тож у такому випадку майнові права будуть визнані за позивачем лише формально. На думку сторони позивача, вжиття запропонованих нею заходів забезпечення позову унеможливить здійснення відповідачем та будь-якими іншими особами дій спрямованих на відчуження майнових прав або передачу їх у заставу, а у випадку введення будинку в експлуатацію до вирішення спору по суті, унеможливить відчуження права власності на нерухоме майно, майнові права на яке є предметом спору. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем майнових прав іншим особам, що призведе до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, що в свою чергу породить необхідність звернення позивача до суду для захисту своїх прав з вимогами про визнання недійсними неправомірно укладених правочинів щодо відчуження у той чи інший спосіб майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва. Задовольнивши заяву сторони позивача про забезпечення позову, суд зможе запобігти будь-яким проявам недобросовісної поведінки відповідача стосовно відчуження або передання у заставу майнових прав, які є предметом позову, що у разі задоволення позову сприятиме належному виконанню рішення суду. Заборонивши суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незавершеного будівництва, суд зможе запобігти виникненню юридичних наслідків недобросовісної поведінки відповідача, у випадку невиконання останнім та іншими особами заборони вчинення певних дій у вигляді реєстрації обтяжень або у вигляді реєстрації відчуження прав на нерухоме майно іншим особам, у випадку введення будинку в експлуатацію. Стосовно зустрічного забезпечення представник позивача зазначає, що застосування забезпечення позову, вказаного позивачем, не завдасть жодної шкоди відповідачу, тож позивач просить суд зустрічне забезпечення не застосовувати.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява про забезпечення позову надійшла до суду 24.03.2020 року під час знаходження матеріалів справи в суді апеляційної інстанції, де розглядалась апеляційна скарга представника відповідача на ухвалу суду першої інстанції. Матеріали справи повернуто до Дніпровського районного суду м. Києва 28.05.2020 року.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги про визнання за ним майнових прав на об`єкти будівництва, які знаходяться за будівельною адресою АДРЕСА_1 , в саме: нежитлове приміщення 5-2, поверх 1-й, під`їзд 5-й; нежитлове приміщення 6, поверх 1-2-й; житлове приміщення (квартиру) №94 , поверх 2-й, кількість кімнат 2; житлове приміщення (квартиру) № 145, поверх 2-й, кількість кімнат 2.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 , а саме стосовно житлових та нежитлових приміщень щодо яких між відповідачем, як продавцем, та позивачем, як покупцем, були укладені договори купівлі-продажу майнових прав. Позивач стверджує, що зі свого боку виконав в повному обсязі умови договорів, натомість майнові права на об`єкти незавершеного будівництва йому фактично не передані. Сторона відповідача позовних вимог не визнає зазначаючи, що позивачем не виконано умов договорів купівлі-продажу майнових прав.

При невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, і відповідне свідчить, що між сторонами дійсно існує спір.

Вирішуючи заяву сторони позивача про забезпечення позову, суд у першу чергу вважає за необхідне вказати на безпідставність вимог стосовно заборони вчинення дій/укладення договорів, що спрямовані позивачем до «будь-яких інших осіб», як це зазначено у змісті заяви.

До такого висновку суд дійшов ураховуючи невизначене коло осіб до яких звернуто вимогу встановлення відповідних заборон, і які відповідно не є учасниками судового процесу. Натомість задоволення вимог без будь-якої ідентифікації осіб, яких стосуються відповідні заборони, призводить не лише до необхідності таких осіб виконувати встановлені заборони утримуючись від вчинення певних дій, а й покладає на них передбачену законодавством відповідальності за невиконання рішення/ухвали суду, про яке таким особам не відомо і не могло бути відомо з урахуванням відсутності їх статусу, як учасника справи, що видається безпідставним.

Крім того, встановлення заборони вчиняти певні дії невизначеному колу осіб («будь-яким іншим особам»), на переконання суду, не може призвести до досягнення реальної мети забезпечення позову, адже виконання такої ухвали є об`єктивно неможливим, поскільки неможливо у належний спосіб довести до відома невизначеного кола осіб рішення суду про заборону їм вчиняти певні дії. Тож вимоги заяви про забезпечення позову в частини спрямування встановлення заборон стосовно будь-яких інших осіб у всіх пунктах заявлених вимог не підлягають до задоволення.

Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони відповідачу укладати будь-які договори відчуження права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 стосовно об`єктів будівництва, які є предметом договорів купівлі-продажу майнових прав, що укладені між сторонами у справі.

Обґрунтовуючи такі вимоги представник позивача посилається на те, що відповідне відчуження права власності відповідач може здійснити у разі введення будинку в експлуатацію до закінчення розгляду справи, що в свою чергу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

На думку ж суду, такі заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами позивача, є передчасними та побудованими на припущеннях щодо обставин, які можуть настати але не відомо чи настануть та коли.

Майнове право визначається як «право очікування», а у випадку з майновим правом на об`єкт незавершеного будівництва це є обумовлене договором право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли настали певні, але не всі, юридичні передумови, необхідні та достатні для набуття речового права.

Позивач у своїх позовних вимогах просить визнати за ним саме майнові права на об`єкти незавершеного будівництва в умовах невизнання такого права позивача відповідачем. Вимоги про визнання права власності на нерухоме майно позивачем не заявлені, та й в ситуації не введення будинку в експлуатацію такі вимоги були б неправозгідними. При цьому, за умови зміни під час розгляду справи правової характеристики статусу об`єкта незавершеного будівництва до поняття нерухомого майна, тобто введення об`єкта будівництва в експлуатацію та проведення відповідної держаної реєстрації, обраний позивачем у цьому спорі спосіб захисту вже сам по собі не буде достатнім, що в процесуальній площині змушує сторону позивача або змінювати предмет позову шляхом доповнення, якщо це є допустимим на відповідній стадії розгляду, або ж звертатись з окремим позовом, в якому можуть вирішуватись питання саме права власності на нерухоме майно.

Наведе показує невідповідність та неспівмірність заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачу укладати договори відчуження права власності нерухомого майна змісту позовних вимог про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва.

При цьому, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення вимоги заяви про забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав, правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав, правочини щодо передання майнових прав у заставу (іпотеку), а також укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва, які знаходяться за будівельною адресою АДРЕСА_1 , визнання майнових прав на які є предметом позову.

Вказані заборони стосуються безпосередньо предмету спору, який виник між сторонами, а саме спору стосовно майнових прав на перелічені у позовних вимогах об`єкти незавершеного будівництва, тому наведені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та відповідають предмету спору і є саме тими заходами, які унеможливлять ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечать можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Відчуження майнових прав, відступлення права вимоги майнових прав або передання майнових прав в іпотеку з урахуванням наявності спору стосовно цих майнових прав, тобто наявності правової невизначеності щодо таких прав, дійсно призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення позову), в залежності від способу здійснення розпорядження цими правами, ураховуючи також, що на даний час відповідач не обмежений у можливості розпорядження спірними майновими правами.

Так само наведене стосується і встановлення заборони відповідачу укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва, визнання майнових прав на які є предметом позову, адже за умови вчинення відповідачем таких дій, рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, не забезпечить можливість ефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки укладання відповідних договорів купівлі-продажу спричинить необхідність застосування особою подальших судових способів захисту та виникнення спорів, яких можна уникнути шляхом задоволення відповідної вимоги сторони позивача про забезпечення позову.

Суд, приймає до уваги наявність непоодиноких судових рішень стосовно розв`язання спорів про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва відповідачем у яких є ТОВ «ІБК «КДС ІНВЕСТ», як характеризуючи дані про відповідача, і з врахуванням всіх вище наведених обґрунтувань вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову шляхом часткового задоволення відповідної зави сторони позивача про забезпечення позову.

Стосовно вимог про встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незавершеного будівництва майнові права на які є предметом спору, суд вважає, що такі вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Пунктом 4 частини 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Отже, у разі якщо захід забезпечення позову стосується заборони вчиняти дії іншим особам, які не є учасниками справи, обмеження може встановлюватись виключно по вчиненню дій щодо предмета спору.

У даному випадку предметом позову є майнові права на об`єкти незавершеного будівництва, і таким чином суд вважає за можливе встановити забору для суб`єктів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії лише стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва. Такий захід забезпечення позову відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України та змісту позовних вимог, і сприятиме унеможливленню ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення позову, предметом якого є саме визнання майнових прав на об`єкти будівництва.

Крім того, суд приймає до уваги, що заборона відповідним суб`єктам вчинення реєстраційних дій не стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, а взагалі щодо об`єктів незавершеного будівництва, може призвести до неможливості виконання відповідачем своїх обов`язків по введенні всього об`єкта будівництва в експлуатацію, що порушить права та інтереси інших осіб, які не є учасниками справи, адже об`єкти незавершеного будівництва стосовно майнових прав на які між сторонами у справі укладено договори купівлі-продажу, є частиною об`єкта будівництва (не окремою будівлею), який має вводитись в експлуатацію в цілому.

Стосовно зустрічного забезпечення суд дійшов висновку про відсутність підстав для його застосування, оскільки правила обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку не застосуванню не підлягають, а збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову суд не вбачає.

Відповідач може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва - задовольнити частково.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини щодо передання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва у заставу (іпотеку), укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва, які знаходяться за будівельною адресою АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення № 5-2 , площею 257,30 к.м., під`їзд 5, поверх 1; нежитлове приміщення №6, площею 442,70 кв.м., поверх 1-2; житлове приміщення - квартира №94 , площею 89,60 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2; житлове приміщення - квартира № 145 , площею 90,00 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення № 5-2 , площею 257,30 к.м., під`їзд 5, поверх 1; нежитлове приміщення №6, площею 442,70 кв.м., поверх 1-2; житлове приміщення - квартира №94 , площею 89,60 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2; житлове приміщення - квартира № 145 , площею 90,00 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п. 3 Розділу 12 «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки апеляційного оскарження рішення/ухвали суду першої інстанції продовжуються на строк дії такого карантину.

Стягувач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» (м. Київ, вул. Будівельників, 30, ).

Суддя -