№2-з/756/7/20
УХВАЛА

1 червня 2020 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Волкової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оазис-4» далі - ОСББ «Оазис-4» про відшкодування 221 265 грн. шкоди завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 вказуючи, що причиною залиття була бездіяльність ОСББ, яка полягала у не вивезенні залишків будівельного сміття та засмічені водостоку.

Також, представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки ОСББ «Оазис-4».

В поданій заяві вказано, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вид забезпечення позову має бути співмірним позовним вимогам. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Ініційований заявником вид забезпечення позову, а саме: накладення арешту на рахунки ОСББ «Оазис-4» не є співмірним із позовними вимогами, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того які будуть прямо перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Крім того, ініціюючи питання забезпечення позову не зазначено відповідного обґрунтування та доцільності накладення арешту на рахунки відповідача, доказів на підтвердження реальних ризиків невиконання, а сам зміст заяви зводиться до копіювання правових норм та відображення припущень та необґрунтованих побоювань заявника.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук