КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1412/20
Провадження № 2-з/488/36/20 р.
УХВАЛА

Іменем України

02.06.2020 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Сенчук К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали заяви заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Чобану Д., про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2020 року Миколаївська місцева прокуратура №2 звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Миколаївської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Миколаївське лісове господарство про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради, визнання недійсним запису про право власності та повернення земельної ділянки загальною площею 907 кв.м з кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0006 по АДРЕСА_1 .

25.05.2020 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, судді Чернявській Я.А., для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до частин 1 та 6,8 статті 187 ЦПК, в порядку досудової підготовки судом був надісланий запит до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, відповідь на який станом на 02.06.2020 року не надійшла.

02.06.2020 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - Чобану Д., надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом :

- накласти арешт на земельну ділянку площею 907 кв.м, з кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0006 по АДРЕСА_1 та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки ( у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Херсонське шосе, 48/8, м. Миколаїв, 54028) та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 907 кв.м, з кадастровим номером :05:001:0006 по АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_2 ) вчиняти із земельною ділянкою площею 907 кв.м, з кадастровим номером :05:001:0006 по АДРЕСА_1 , дії, спрямовані на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Також просив стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу заяви.

Мотивуючи заяву наступним.

Так, пунктами 21, 21.1 розділу V рішення Миколаївської міської ради від 23.06.2006 №2/16 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 907 кв.м за рахунок земель міста, не наданих у власність або у користування, зарахувавши її за функціональним призначенням до земель житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 та надано її у власність ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного рішення міської ради ОСОБА_1 02.11.2006 року отримано державний акт серії ЯГ №591474 від 02.11.2006, котрим посвідчено право власності останнього на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0006 по АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1553 від 28.12.2017 право приватної власності на вказану земельну ділянку було відчужено ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис №24228730 від 28.12.2017 року.

Підставою для пред`явлення вказаного позову стало виявлення порушення вимог законодавства при наданні Миколаївською міською радою земельних ділянок на території Корабельного району міста Миколаєва.

Зокрема, спірна земельна ділянка належала до земель державної власності, перебувала у постійному користуванні ДП «Миколаївське лісове господарство» та відносилась до земель державного лісового фонду.

Натомість, Миколаївською міською радою в односторонньому та позасудовому порядку, незаконно, поза волею належного власника - держави в особі Миколаївської облдержадміністрації вилучено спірну земельну ділянку з постійного землекористування ДП «Миколаївське лісове господарство» та надано її у приватну власність ОСОБА_1 .

Крім того, під час передачі спірної ділянки допущено й інші порушення законодавства.

Так, відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 04.07.2019 року № 17-2551 земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0006 згідно з Генеральним планом розвитку міста Миколаєва 1986 року належала до території зелених насаджень загального користування.

Згідно з Правилами використання та забудови території міста Миколаєва, затвердженими рішенням Миколаївської міської ради № 15/41 від 17.10.2003, на момент виникнення спірних правовідносин вказана земельна ділянка належала до ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення, будівництво індивідуальних житлових будинків в межах якої не передбачено.

Більше того, на теперішній час спірна земельна ділянка, згідно з Генеральним планом території м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради від 18.06.2009 №35/18 належить до території зелених насаджень загального користування парку «Дружба».

Розміщення будинків, споруд та комунікацій на землях зелених зон міста (якщо об`єкти, які проектуються, не призначені .для відпочинку спорту або обслуговування приміського лісового господарства), відповідно до підпункту «б» пункту 10.4 розділу 10 ДБН 360-92**, забороняється.

Крім того, при прийнятті оскаржуваних пунктів рішення міською радою безпідставно не враховано місце розташування спірної земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги Бузького лиману.

Отже, оскільки будівництво об`єктів нерухомості в межах вказаної території заборонено, то відведення земельних ділянок для зазначених цілей суперечить вимогам законодавства.

Заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісового та водного фонду, зайнятими прибережними захисними смугами всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель лісового та водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59, 56, 84 цього кодексу (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц).

Тобто, оскаржуваним рішенням міської ради Великому В.П. очевидно протиправно надано спірну земельну ділянку. Відповідач ОСОБА_2 , якою за договором купівлі-продажу набуто право власності на останню, очевидно протиправно користується земельною ділянкою, адже законно набути право приватної власності на спірну земельну ділянку не могла жодна фізична або юридична особа.

Як особа, яка незаконно користується спірною земельною ділянкою, та за якою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на неї, ОСОБА_2 може розпорядитись земельною ділянкою на власний розсуд - відчужувати іншим особам, здійснювати на ній будівництво об`єктів нерухомості тощо.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 13.04.2020, складеним управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0006 огороджена парканом.

Будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці державного лісового фонду у межах прибережної захисної смуги та території ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення надасть можливість теперішньому власнику розпочати на ній будівництво, визнати об`єкт будівництва готовим до експлуатації, зареєструвати відповідні дозвільні документи та у подальшому оформити право власності.

Зазначене фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки - держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, повернення земельної ділянки у придатному для використанні стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Крім того, враховуючи, що земельна ділянка відноситься до рекреаційної території міста, початок на ній будівництва об`єктів нерухомості призведе до невідворотної втрати оздоровчих та рекреаційних функцій озелененої території міста.

На думку заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - Чобану Д., невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі. Крім того, позивач зазначає, що до ухвалення рішення у справі відповідачами чи іншими особами можуть бути вчинені дії щодо відчуження або передачі в користування спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, також до ухвалення рішення у справі відповідачами чи іншими особами можуть бути вчинені дії щодо відчуження або передачі в користування спірної земельної ділянки, а відтак заява заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 - Чобану Д., про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Щодо питання про стягнення судового збору, останнє, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуватиметься із прийняттям рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Чобану Д., про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів для забезпечення позову шляхом:

1. Накласти арешт на земельну ділянку площею 907 кв.м, з кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0006 по АДРЕСА_1 та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки ( у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

2. Заборонити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (вул. Херсонське шосе, 48/8, м. Миколаїв, 54028) та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 907 кв.м, з кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0006 по АДРЕСА_1 ;

3. Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_2 ) вчиняти із земельною ділянкою площею 907 кв.м, з кадастровим номером НОМЕР_1 :05:001:0006 по АДРЕСА_1 , дії, спрямовані на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, 3-й підїзд, E-mail: ).

Копію ухвали негайно надіслати заявнику та сторонам у справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду, через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська