18.06.2020 Справа № 363/4492/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину, а саме половину вартості навчання доньки, що становить 90 740,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 30.05.1998 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі, у сторін по справі народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.10.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Крім того, на виконанні у Вишгородському РВДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавчий лист виданий Вишгородським районним судом Київської області від 15.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, однак відповідач аліменти сплачує нерегулярно. Оскільки донька з 01.09.2018 року є студенткою Інституту філології Київського національного університету імені Т. Шевченка позивач посилаючись на статті 141, 185 СК України, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, а саме частину вартості навчання в університеті у розмірі 50% від вартості навчання, що становить 90 740,00 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

01.04.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Відповідач та його представник, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги не можуть відносяться до додаткових витрат на дитину, як визначено статтею 185 СК України, оскільки позивач просить стягнути кошти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.10.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.10.2001 року Соломянською сільською радою Волочинського району Хмельницької області, актовий запис за №17.

Від спільного проживання в шлюбі сторони по справі мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 05.03.2002 року.

Згідно довідки виданої Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 09.10.2018 року №2891, ОСОБА_4 є студентом першого курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Закінчує навчання 30.06.2022 року.

Як вбачається з договору №3527 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 09.08.2018 року загальна вартість освітньої послуги (навчання) ОСОБА_4 за період з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, складає 181 480,00 грн.

Відповідно до довідки виданої 07.06.2019 року №02/558-26 бухгалтерією Київського національного університету імені Тараса Шевченка, за договором від 09.08.2018 року №3527 про надання освітньої послуги (навчання), надійшли кошти за навчання за період з 01.09.2018 року по 30.6.2019 року в загальній сумі 45 480,00 грн.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13.09.2017 року у справі №6-1489цс17, до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, заявлені ОСОБА_1 вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а саме половину вартості навчання доньки у розмірі 90 740,00 грн. разово, яка навчається в Інституті філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка та закінчує навчання 30.06.2022 року, не підлягають стягнення з відповідача, оскільки не відносяться до додаткових витрат на дитину у розумінні статті 185 СК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.190 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, аліменти на навчання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, стягуються з батьків, якщо повнолітні діти потребують матеріальної допомоги.

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що остання не позбавлена права звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, відповідно до статті 190 СК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 185 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя О.Д. Рудюк