КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1615/20 Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5293/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Слюсар Т.А.

при секретарі Климчук Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Бойка Артема Володимировича - представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

27 січня 2020 року ОСОБА_3 вич - представник заявника ОСОБА_2 звернувся у суд із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 місті Донецьк, Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України.

Заява мотивована тим, що представник заявника звернувся до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_4 , однак йому було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Виходячи з вищевикладеного ОСОБА_2 зіткнулася з проблемою реалізації своїх законних прав на території України, а саме, оформлення спадкового права. А тому, звернулася до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року у задоволенні заяви адвоката Бойка Артема Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду Бойко Артем Володимирович - представник ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу з посиланням на норми права. При цьому вказував, що рішення суду є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначав, що у заяві про усунення недоліків заявник вказувала, що померла особа ОСОБА_4 не є рідним дідусем заявника, а є вітчимом її рідного батька і який на її ім`я залишив заповіт. А для реалізації свого права, як спадкоємця по заповіту виникла необхідність у встановленні факту смерті. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

У судове засідання призначене Київським апеляційним судом 15 червня 2020 року заявник ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК України щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку заявника та заінтересованої особи в судове засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлені, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, заявник для участі у справі направила свого представника, а заінтересована особа подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви адвоката Бойка Артема Миколайовича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав до її задоволення.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду у повній мірі відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92-х років помер ОСОБА_4 .

27 січня 2020 року адвокат Бойко А.М. в інтересах заявника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Красилівка, Ставищанського району, Київської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце смерті АДРЕСА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від церебрального атеросклерозу у віці 92- років.

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12) ОСОБА_4 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 «Калининским отделом записи актов гражданського состояния Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики».

Відповідно до листа Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві №130/17.122 від 23.01.2020 представнику заявника ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , який помер у м. Донецьку у зв`язку з тим, що у заявника відсутній документ закладу охорони здоров`я встановленої форми про смерть. На підставі наявних документів зареєструвати смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Дарницький районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Виходячи з системного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів суд не має можливості встановити ступінь родинних зв`язків між заявницею ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 .

За відсутності доказів родинних відносин між заявницею та померлою особою, суд дійшов висновку про те, що заявниця не наділена правом подання заяви про встановлення факту смерті громадянина ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Апеляційний суд з цим висновком погоджується, оскільки він відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також узгоджується з правовими висновками Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловленими у справах зазначеної категорії (постанова від 29 січня 2020 року у справі № 243/385/19, постанова від 25 квітня 2019 року у справі № 265/6342/17, постанова від 12 грудня 2018 року у справі № 755/18640/16-ц).

В зазначених постановах Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме - родичів померлого або їх представників.

Обмеження права на звернення із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені статтею 317 ЦПК України, встановлені з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб.

Вказівка процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 в особі свого представника, не стверджувала, що є членом сім`ї або родичем громадянина ОСОБА_4 , але вважала, що вона має право зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку на тій підставі, що вона має заповіт складений у м. Донецьк 04 грудня 2007 року (15-ть років тому) ОСОБА_4 на своє ім`я, тобто є спадкоємцем. Але для реалізації свого права на спадкове майно заяву на час розгляду справи в апеляційній інстанції до нотаріальної контори не подавала.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені заяви відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, Оскільки заявник ОСОБА_2 не є родичкою померлої особи ОСОБА_4 , а відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заявник не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушення майнових прав заявника, як спадкоємця на майно спадкодавця за заповітом, що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

З цього приводу апеляційний суд зауважує, що ст. 317 ЦПК України визначено спеціальний порядок встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись з відповідною заявою, до яких заявниця не відноситься.

Проте, Цивільним процесуальним кодексом України передбачений загальний порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження за заявою будь-якої особи, для якої встановлення певного факту має юридичне значення.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України) .

В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Таким чином, відмова у задоволенні заяви про встановлення факту смерті, що подана та розглянута за спеціальною нормою, не позбавляє заявницю права звернутись до суду із заявою про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, у загальному порядку.

Посилання заявника ОСОБА_2 на те, що нині покійний ОСОБА_4 був вітчимом її батька, а відтак є всі правові підстави до задоволення заяви про встановлення факту смерті не заслуговують на увагу дивлячись на таке.

Стаття 260 СК України визначає право мачухи, вітчима брати участь у вихованні пасинка, падчерки.

Частина перша зазначеної норми виписана наступно, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

З урахуванням вимог вказаної норми та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 ( спадкодавець) та ОСОБА_5 ( баба заявника) уклали шлюб 09 грудня 1978 року відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), а саме тоді, коли батьку заявника ОСОБА_6 (а.с.8 свідоцтво про народження) було 28 років, а заявнику 5-ть років (а.с.9 свідоцтво про народження). А з цьго слідує, що ОСОБА_4 в силу певних обставин уже не міг бути вітчимом ОСОБА_6 .

За таких обставин, всі висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданої заяви та неможливості відновлення порушеного права у обраний заявником спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника заявника не містить, в ході апеляційного розгляду представник заявника також не навів таких обставин.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Бойка Артема Володимировича - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: