Справа № 755/7275/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"29" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа ЖБК «Буревеснік-1», про визнання права власності на спадкове майно (квартиру), -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, третя особа ЖБК «Буревеснік-1», про визнання права власності на спадкове майно (квартиру), в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

27 травня 2020 року вказану позовну заяву передано в провадження судді Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилової на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст.177 ЦПК України).

Проте подана позовна заява не відповідає наведеним вище вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Так, позивачем вказано його ім`я - ОСОБА_1 та викладена вимога про визнання права власності в порядку спадкування за позивачем - ОСОБА_1 . Разом з тим, згідно долученої до позовної заяви копії паспорту громадянина України, позивач документується як ОСОБА_1 .

Крім того, третьою особою в позові вказано ЖБК «Буревеснік-1», що суперечить даним, що містяться у відповідному державному реєстрі, де наявні відомості про юридичну особу Житлово-будівельний кооператив «Буревісник-1».

Отже позовна заява та додані до неї документи містять суперечності в написанні ім`я, а також неправильно викладено найменування третьої особи, що підлягає уточненню позивачем.

Також в позовній заяві не вказані ідентифікаційні коди юридичних осіб відповідача та третьої особи, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування. При цьому в позові зазначається про складання спадкодавцем заповіту, а також про те, що позивач є сином спадкодавця.

Разом з тим, в змісті позовних вимог не конкретизовано, за законом чи за заповітом позивач просить визнати за ним право власності на квартиру. Копія свідоцтва про народження позивача до позовної заяви не долучена.

Таким чином підлягає уточненню, за законом чи за заповітом позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру.

В обґрунтування позивних вимог позивач посилається на те, що за життя спадкодавець, будучи членом ЖБК, «не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку».

В позові стверджується, що право власності спадкодавця на квартиру виникло внаслідок виплати паю.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається квартира.

Проте позовна заява не містить посилань на обставини та докази внесення спадкодавцем пайового внеску в повному обсязі. Докази повної оплати такого внеску до позовної заяви також не долучені.

Крім того, відповідачами в такому випадку мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі їх відсутності - територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем вказано як відповідача - Київську міську раду, при цьому позовна заява взагалі не містить викладення обставин про відсутність інших спадкоємців, що є необхідним для визначення кола учасників справи.

Крім того, в позові стверджується про заведення спадкової справи.

Згідно положень ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину або у вчиненні іншої нотаріальної дії, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проте доказів того, що позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, до позовної заяви не долучено, як і доказів винесення нотаріусом обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, жоден із долучених до позовної заяви документів не містить підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у позивача.

Крім того, в порушення вимог пунктів 9 та 10 ч.3 ст.145 ЦПК України, в позовній заяві не зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також позов не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). (ч.2 ст.185 ЦПК України)

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачам необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, долучити до позовної заяви копії всіх долучених документів, що знаходяться у позивача, посвідчені його підписом із проставленням дати, а також постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Долучити до позовної заяви її копії для вручення учасникам справи з копіями доданих нових документів (в разі їх долучення до виправленої позовної заяви), посвідчені належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа ЖБК «Буревеснік-1», про визнання права власності на спадкове майно (квартиру) - залишити без руху та запропонувати позивачам в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я