РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 743/230/20

провадження у справі № 2/0285/589/20

25 червня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої - судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

сторони у справі : позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

19.02.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем.

Свої вимоги мотивував тим, що різні погляди на права та обов"язки подружжя, відсутність порозуміння призвело до поступового погіршення стосунків. Вказав, що тривалий час проживають окремо, а тому їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе. Зазначає, що спільна дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

13.03.2020 рку ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було передано до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.

15.04.2020 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не прибули, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності; у письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав повністю, які просив задовольнити; відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнала повністю, не заперечила проти розірвання шлюбу. Крім цього, відповідач просила звільнити її від сплати судового збору у зв"язку зі скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі за наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Встановлено, що сторони 16 лютого 2016 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 174, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.2/. Після реєстрації шлюбу сторони не змінювали прізвища.

Від шлюбу у сторін є неповнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.3/.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для нього, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Місце проживання неповнолітнього сина суд визначає з відповідачкою, проти чого заперечень не надійшло.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов до наступного.

При подачі позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" як особа з інвалідністю 2 групи.

Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Натомість відповідач просить у своєму письмовому клопотанні звільнити її від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

З огляду на обставини справи, суд звільняє від сплати судового збору відповідача у відповідності до вимог ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 ЗУ "Про судовий збір".

За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 141, 206, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , громадянами України, зареєстрований 16 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 174, розірвати.

Місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити з матір`ю, ОСОБА_2 .

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) .

Дата складення повного судового рішення - 25.06.2020 року

Суддя А.В.Михайловська