Справа № 336/7515/19
Пр. № 2 /336/858/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

В позові в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який доводився позивачеві рідним братом і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавцеві належало право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло. Учасниками права спільної часткової власності на вказане житло є позивач, а також батько позивача і померлого ОСОБА_2 , яким відповідно до свідоцтва про право власності на житло належить по 1/3 частині квартири. Після смерті батька, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач отримав право власності на 1/3 частину спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті брата, оскільки на момент її відкриття він постійно проживав, хоча й без реєстрації, разом із спадкодавцем в будинку АДРЕСА_2 , право власності на який належить позивачеві. Після смерті брата, похованням якого займався виключно позивач, він продовжує проживати у вказаному житлі. В теперішній час ОСОБА_1 бажає оформити право на спадщину, а задля цього необхідним є встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановити ж це у позасудовому порядку не сталося можливим через те, що позивач та спадкодавець зареєстровані за різними адресами.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 12.12.2019 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Заходи забезпечення позову в справі не вживалися.

Суддею витребувано у державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Карташової Л.М. матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Позивач до суду не з`явився, його представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача.

Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач є рідним братом ОСОБА_2 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13). За життя спадкодавцеві належало право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло. Учасниками права спільної часткової власності на вказане житло є позивач, а також батько позивача і померлого ОСОБА_2 , яким відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 15.11.2007 року належить по 1/3 частині квартири (а. с. 16). Після смерті батька, яка мала місце 24 ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач отримав право власності на 1/3 частину спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 20-21).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

До спадкоємців другої черги за законом у відповідності до ст. 1262 ЦК України відносяться, зокрема, рідні брати спадкодавців.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом роз`яснень в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, який є спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_2 , у відсутність інших спадкоємців, як випливає з інформації державного нотаріуса (а. с. 68), в силу ст. 1268 України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Означені обставини підтверджує надана позивачем довідка виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а. с. 24).

Відсутність реєстрації за однією адресою позивача і його померлого брата зумовила неможливість оформлення спадщини у позасудовому порядку, тому з урахуванням наведених роз`яснень Верховного Суду України суд знаходить всі підстави застосувати обраний позивачем спосіб захисту цивільного права.

За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкодавця на спірну квартиру підтверджують надані суду фактичні дані.

Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від його волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1216, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, , м. Запоріжжя, проспект Соборний, 206, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива