Справа № 523/9268/20
Провадження №2-о/523/263/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю заявниці ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 , адвоката Вознюка М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх/неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх/неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заінтересована особа: ОСОБА_2 із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заявниці ОСОБА_1 посилається на наступні обставини. Так ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте увесь час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 - у квартирі, що належить заявниці на праві приватної власності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її співмешканцем (чоловіком), з яким вона проживала до недавнього часу у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Протягом довгого проміжку часу заявниця з дітьми є потерпілими від насильства з його сторони. Спільне життя зі ОСОБА_2 не склалося, після постійних скандалів, сварок, образ та погроз з його боку, зникла взаємоповага і взаєморозуміння. На. даний момент, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває справа № 523/7655/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У шлюбі у нас народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .

Заявниця стверджує, що ОСОБА_2 вчиняє по відношенню до неї та до дітей домашнє насильство, що знайшло відображення у постійних, з використанням нецензурної лайки, словесних образах, залякує, принижує, погрожує заподіяти заявниці та дітям ушкодження. Окрім того ОСОБА_2 , не обмежуючи себе у вище зазначених діях, дозволяв собі заподіювати їй фізичну шкоду: бив, наносив заявниці побої та заподіював тілесні ушкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/1927/20 від 24.03.2020 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, проте оголошено усне зауваження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходячись за місцем мешкання вчинив сварку у ході якої висловлювався на адресу своєї жінки ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою, погрожував - чим вчинив насильство в сім`ї. Наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 085610, заявою та письмовими поясненнями.

Заявниця також стверджує, що ОСОБА_2 дозволяв собі проявляти поведінку сексуального характеру по відношенню до спільних дітей. Так, Суворовським відділом поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції України відкрито кримінальне провадження № 0000563 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України - розбещення неповнолітніх.

З метою захисту від вчинення домашнього насильства, заявниця була вимушена разом з дітьми переховуватись та перебувати на реабілітації у Центрі для жінок з дітьми, що постраждали від насилля в сім`ї « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_8 « ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 » - з 27 січня 2020 року по теперішній час.

Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо її та наших дітей, а також настання тяжких наслідків для її життя та здоров`я є дуже високою, і тому звертаюся до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

На підставі викладеного, заявниця просить:

1.Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 строком на 6 місяців;

2.Обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалими ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 строком на 6 місяців;

3.Заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 300 м до місця проживання постраждалих осіб ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та наближатися на відстань 300 м до місця навчання постраждалих дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 строком на 6 місяців;

4. Заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців;

5. Заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

6.Заборонити ОСОБА_2 користуватися майном за адресою: АДРЕСА_2 , що є об`єктом права власності ОСОБА_1 .

В судовому засідання заявниця підтримала заяву у повному обсязі, а також пояснила, що протягом спільного життя ОСОБА_2 постійно вчиняв щодо неї та її дітей домашнє насильство, спричиняв дії сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_6 . Вона не витримала більше насилля, а тому була вимушена з дітьми тимчасово проживати у Центрі для жінок з дітьми, що постраждали від насилля в сім`ї « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_8 « ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ».

Заінтересована особа ОСОБА_2 просив не задовольняти заяву, посилаючись на те, що жодна інформація, яка була надане ОСОБА_1 не відповідає дійсності. Він ніколи не вчиняв насилля щодо його дружини ОСОБА_1 , а також його дітей.

Адвокат Вознюк М.П. заперечував проти задоволення заяви, оскільки в справі не має доказів, що ОСОБА_12 вчиняв домашнє насилля щодо членів своєї сім`ї.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 16.11.2002 року.

У шлюбі у нас народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 .

В судому засіданні заявниця пояснила, що ОСОБА_2 вчиняє по відношенню до неї та до дітей домашнє насильство, що знайшло відображення у постійних, з використанням нецензурної лайки, словесних образах, залякує, принижує, погрожує заподіяти їй та дітям ушкодження. Окрім того ОСОБА_2 , не обмежуючи себе у вище зазначених діях, дозволяв собі заподіювати їй фізичну шкоду: бив, наносив побої та заподіював тілесні ушкодження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про запобігання та протидію домашнього насильства домашнє насильство це діяння (дії' або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/1927/20 від 24.03.2020 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, проте оголошено усне зауваження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходячись за місцем мешкання вчинив сварку у ході якої висловлювався на адресу своєї жінки ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою, погрожував - чим вчинив насильство в сім`ї.

Окрім того, судом встановлено, що заявниця спільно з дітьми проживає у Центрі для жінок з дітьми, що постраждали від насилля в сім`ї « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_8 « ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ».

Заявниця також стверджує, що ОСОБА_2 дозволяв собі проявляти поведінку сексуального характеру по відношенню до спільних дітей.

З матеріалів справи також вбачається, що Суворовським відділом поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції України відкрито кримінальне провадження № 0000563 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України, а саме, що невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 вчинила розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Суд, оцінюючи доводи заявниці про наявність кримінального провадження, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненнями заявниці, суд не може прийняти як доказ, оскільки наявність таких відомостей не є доказом вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Окрім того, Постановою Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/1927/20 від 24.03.2020 року було встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знаходячись за місцем мешкання вчинив сварку у ході якої висловлювався на адресу своєї жінки ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою, не може бути достовірним доказом того, що данні дії може повторюватись.

Згідно ч. 3 ст.26 Закону України «Про запобігання тапротидію домашнього насильства» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

За таких обставин, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявниці, настання наслідків його вчинення, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх/неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Суддя

Складено та підписано 24.06.2020 року