Справа № 583/1345/20
22 червня 2020 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Ільченко В.М.
за участю секретаря Верби Н.О.
позивача ОСОБА_1
неповнолітнього позивача ОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
представника органу опіки та піклування Гмирі В.П.
психолога ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 справу за позовом ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав,
24.04.2020 відкрито провадження у даній справі. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що у 2005 році ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_5 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 сина, ОСОБА_2 , в свідоцтві про народження якого відомості про батька записані зі слів матері. Згодом ОСОБА_1 та ОСОБА_5 почали спільно проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Однак сімейне життя не склалося, відповідачка покинула позивачів, стала проживати за різними адресами в м. Охтирка, вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями. Неповнолітній ОСОБА_2 залишився проживати з ОСОБА_1 , який замінив йому батька, та ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , які прийняли ОСОБА_8 як рідного внука, а останній прийняв їх як рідних дідуся та бабусю. Отже, починаючи з 3-ох місячного віку і до цього часу неповнолітній ОСОБА_9 постійно проживає та є членом сім`ї ОСОБА_1 і батьків останнього. Починаючи з 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відносини не підтримують, остання фактично забула про рідного сина, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що призвело до виникнення негативних ситуацій, які завдавали шкоду правам та інтересам неповнолітнього, ставили під загрозу його життя та здоров`я, в зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні опіки над малолітнім. Судовим рішенням від 10.04.2018 встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_2 , ОСОБА_1 призначено опікуном над малолітнім та визначено місце проживання дитини. Оскільки ставлення відповідачки до дитини не змінилося, до суду була подана позовна заява про позбавлення її батьківських прав. Рішенням суду від 12.06.2019 в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відмовлено, остання попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітнього сина, на орган опіки та піклування покладено контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина. Проте, з того часу ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків не змінилося, вона свідомо ухиляється від виховання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, матеріально не забезпечує, не спілкується з сином, не створює умови для отримання сином освіти. Тому просять позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судовому засіданні позивачі та представник позивача вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили задовольнити.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні зазначив, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дитини.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства.
Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Встановлено, що відповідачка являється матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 07.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області України.
Відповідачка вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, що підтверджується наступним.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2018 №583/3678/17 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про захист прав і інтересів малолітньої дитини шляхом встановлення судом опіки над малолітньою особою, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_2 , визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_2 разом з опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2019 №583/5403/18, яке постановою Сумського апеляційного суду від 17.09.2019 залишено без змін, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав, попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітнього сина ОСОБА_11 , покладено на виконавчий комітет Охтирської міської ради (орган опіки та піклування) контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов`язків щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_11 .

Орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради надав висновок, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як починаючи з 2015 року відповідачка стала вести антигромадський спосіб життя, зловживати спиртними напоями, добровільно залишила місце проживання та стала проживати за різними адресами у м. Охтирка. Останнім часом ОСОБА_5 проживала разом зі співмешканцем ОСОБА_12 , її син ОСОБА_9 залишився проживати разом із ОСОБА_1 , а на той період, коли ОСОБА_1 не було вдома у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, ОСОБА_8 проживав і до теперішнього часу проживає разом із батьками ОСОБА_1 , які відносять до неповнолітнього як до онука. ОСОБА_1 фактично постійно проживає разом із ОСОБА_13 та відноситься до нього, як до сина, а останній відноситься до ОСОБА_1 як до батька. ОСОБА_5 не допомагає сину матеріально, не спілкується із сином по телефону упродовж року, не бере участі у його вихованні, не цікавиться його життям, його успіхами, здобутками. Під час спілкування по телефону 19.05.2020 ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в м. Пологи Запоріжської області у своїх батьків, із сином не може спілкуватися у зв`язку з тим, що він заніс її у «чорний список», з позбавленням її батьківських прав категорично не погоджується, пояснюючи тим, що ОСОБА_8 налаштовує проти неї сім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . Разом з цим, ОСОБА_5 не зверталася до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Охтирської міської ради про те, що їй створюються перешкоди у спілкуванні, вихованні, утриманні сина ОСОБА_8 . Вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Під час співбесіди, проведеної працівниками служби у справах дітей з неповнолітнім ОСОБА_13 він заявив, що наполягає на задоволенні позову про позбавлення матері батьківських прав. Зазначено, що рішення суду необхідне для надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, з метою її соціально-правового захисту.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачами. ОСОБА_8 проживає у батьків ОСОБА_1 , який фактично є батьком для ОСОБА_8 , оскільки постійно ним опікується. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 піклувалася про ОСОБА_8 з його народження. У 2018-2019 роках ОСОБА_5 не приймала участі у вихованні ОСОБА_8 , вона не бачила їх разом. У 2018 році бачила ОСОБА_5 біля магазину, остання вживала пиво.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , з якими на даний час проживає ОСОБА_8 . Вона знає, що ОСОБА_8 не є рідним онуком ОСОБА_19 . ОСОБА_1 фактично поводиться з ОСОБА_8 як батько: вони разом ходять до міста, грають у футбол тощо. Відповідачку вона бачила один раз, коли ОСОБА_8 був ще дошкільного віку.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що знає відповідачів як сусідів більше 10 років, спілкуються не дуже тісно, на загально-побутовому рівні. Бачить, що ОСОБА_8 ходить до школи, спілкується з батьками ОСОБА_1 . Сусіди говорили, що мати у ОСОБА_8 є, але він (свідок) її не бачив.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що проживала по сусідству з позивачами по АДРЕСА_3, працювала на ринку поряд з ОСОБА_6 разом з ОСОБА_1 часто приходили провідувати діда на ринок. Разом з матір`ю ОСОБА_8 не бачила. Відповідачку взагалі не бачила більше півроку, до цього бачила останню у сумнівній компанії біля магазину по АДРЕСА_4. ОСОБА_8 виховують і утримують ОСОБА_1 та батьки останнього, щоб мати приділяла увагу ОСОБА_8 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_7 , яка доводиться матір`ю позивачу ОСОБА_1 , суду пояснила, що син та відповідачка жили окремо від них разом з ОСОБА_8 . В 2016 році онук прийшов до неї і повідомив, що буде жити у неї, бо батько у відрядженні, а мати привела компанію з якою розпивала спиртне. ОСОБА_8 розповів про негативну поведінку матері. Вона звернулася до служби у справах дітей, намагалася налагодити відносини ОСОБА_8 з матір`ю, однак мати не проявляла інтересу до сина. Коли ОСОБА_8 захворів, шукали відповідачку три дні для можливості госпіталізації дитини. Потім взяли опіку над ОСОБА_8 . Після цього, протягом трьох років відповідачка не виявляла інтересу до сина, не вчиняла будь-яких дій, щоб налагодити відносини з сином. Телефонувала лише прабабуся ОСОБА_8 , а мати та її батьки до дитини інтересу не проявляли.

За таких обставин, сукупність наведених доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, оскільки вона після попередження про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 не приймає участі в його житті, хоча не має для цього об`єктивних перешкод, що свідчить про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків щодо останнього.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_11 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.) в прибуток держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Вказаний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його складення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складене 24 червня 2020 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко