Справа № 729/334/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Ярошенко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, останнім часом не бере участі у вихованні та утриманні їх спільних дітей. Таким чином, дітям, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

29.05.2020 року відповідач надав до канцелярії відзив, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку. Пояснюючи, що 07.05.2020 року шлюб між ним та позивачкою розірвано, але розірвання шлюбу жодним чином не вплинуло на його ставлення до дітей, він постійно з ними спілкується, займається їх вихованням та матеріально утримує.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність та просить зменшити розмір стягнення аліментів на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожного для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутність та просить суд позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів задовольнити частково в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 (а.с.4,5).

Відповідно до довідки виданої Ярославським старостинським округом від 31.03.2020 р. №101, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 проживають разом з матір`ю (а.с.6).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з того, що сторони зобов`язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхніх дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку,суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України,якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 12, 258, 259, 263, 264,268, 354 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , постійно проживаючого в АДРЕСА_3 , про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача (доходу) щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 07.04.2020 і продовжуючи до їх повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.І. Бойко