Справа № 2-н-180/08
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду скаргу стягувача ОСОБА_1 на протиправну бездіяльність старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Киричук В.Ф., з викликом боржника ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, мотивуючи її тим, що 30 квітня 2020 року ним було отримано по пошті з Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) постанову «Про закінчення виконавчого провадження» № 61013143 згідно дублікату судового наказу № 2-Н-180/2008 виданого Вінницьким районним судом 16.08.2019 року про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (стягувача замінено відповідно до ухвали Вінницького райсуду Вінницької області від 30.05.2014 року № 2-н- 180/09) заборгованості в загальні сумі 41856,04 грн. судових витрат в сумі 224,28 грн. та витрати ІТЗ в сумі 15 грн..

В порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», відділ ДВС оскаржувану постанову від 28.02.2020 року надіслав на адресу скаржника лише 29.04.2020 року, в зв`язку з чим, дану постанову було отримано скаржником лише 30.04.2020 року. Як підставу винесення даної постанови від 28.02.2020 року, державний виконавець зазначив, що згідно пред`явленої постанови від 31.10.2018 року по справі № 2-н-180/08 виданої Апеляційним судом Вінницької області, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року скасовано та постановлено нову ухвалу. За змістом ухвали в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа у справі №2-н-180/08та поновлення строку для пред`явлення його до виконання було відмовлено.

Постанова № 61013143 від 28.02.2020 року «Про закінчення виконавчого провадження»» скаржник вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав. По перше, Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2018 року по справі № 2-Н-180/08, на яку посилається державний виконавець в своєї постанові, скасовано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09.08.2018 року по справі № 2-Н-180/08.

Державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови не звернув увагу на те, що скаржником до заяви про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2019 року було додано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року по справі № 2-Н-180/08 (якою видано дублікат судового наказу та поновлено строк на його пред`явлення) та ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.08.2019 року по справі № 2-Н-180/08 про виправлення описки в ухвалі суду від 15.10.2014 року.

Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року № 2-Н-180/08 ОСОБА_3 В ОСОБА_4 16.08.2019 року було видано дублікат судового наказу № 2-Н-180/2008 про стягнення з гр. ОСОБА_2 боргу.

Ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року та ухвала від 16.08.2019 року по справі № 2-Н-180/08 є діючими і на сьогодні та ніким не скасовані. А апеляційним судом Вінницької області від 31.10.2018 року було скасовано зовсім іншу ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року.

На дану обставину державний виконавець не звернув уваги та постановив незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження. Якби ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року по справі № 2-н-180/08 було скасовано, суд би не видав дублікат судового наказу № 2-Н-180/2008. Крім того зазначає, що в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2018 року по справі № 2-Н-180/08, суд зазначив як одну із підстав скасуванні ухвали суду першої інстанції від 09.08.2018 року, те, що 15.10.2014 року суд вже задовольняв заяву стягувача про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку на його пред`явлення. В зв`язку з чим, постанова «Про закінчення виконавчого провадження» № 61013143 від 28.02.2020 року є незаконним та такою що підлягає до скасування так як порушує права скаржника, як стягувача по судовому наказу № 2-Н-180/08.

До судового засідання скаржник ОСОБА_1 надав суду заяву, за якою вимоги скарги підтримує, та просить їх задоволити. Судове засідання просить провести у його відсутність.

Заінтересована особа представник Вінницького РВ ДВС головний державний виконавець ВР ВДВС ЦЗМУМЮ м. Хмельницький Щеглова О.М. надала суду заяву, згідно якої скаргу просить розглянути у її відсутність.

Боржник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-н-180/08, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень регулюється розділом VII ЦПК України 2017 року.

Судом встановлено, що 30 квітня 2020 року скаржником було отримано по пошті з Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) постанову «Про закінчення виконавчого провадження» № 61013143, згідно дублікату судового наказу № 2-Н-180/2008 виданого Вінницьким районним судом 16.08.2019 року про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (стягувача замінено відповідно до ухвали Вінницького райсуду Вінницької області від 30.05.2014 року № 2-н- 180/09) заборгованості в загальні сумі 41856,04 грн. судові витрати в сумі 224,28 грн. та витрати ІТЗ в сумі 15 грн.

У відповідності до ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Проте державним виконавцем не надано доказів щодо вчинення всіх передбачених законом дій по примусовому виконанню рішення суду, яке не виконується значний час, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Так, у відповідності до ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

За ч.2 ст.39 «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

За ч.3 вказаної статті у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Доказ направлення виконавчого листа(наказу) на адресу органу, який його видав, суду не подано.

Судом є встановленим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», відділ ДВС оскаржувану постанову від 28.02.2020 року надіслав на адресу скаржника лише 29.04.2020 року, в зв`язку з чим, дану постанову було отримано скаржником 30.04.2020 року.

Крім того, судом є встановленим, що виконавче провадження було відкрито по заяві стягувача від 03.12.2019 року на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2014 року та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 16.08.2019 року про виправлення описки в ухвалі від 15.10.2014 року.

Вказані ухвали є чинними. В наслідок апеляційного оскарження було скасовано ухвалу Вінницького районного суду від 09.08.2018 року.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що при постановленні постанови про закриття виконавчого провадження, старший державний виконавець Киричук В.Ф. не звернула увагу на чинність ухвал суду від 15.10.2014 року та від 16.08.2019 року та передчасно постановила рішення щодо закриття виконавчого провадження, а також несвоєчасно відправила постанову скаржнику.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Отже старший державний виконавець, проявила бездіяльність усупереч статей 10, 18 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», які регламентують здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення з використанням можливостей, передбачених у статті 48 цього Закону, а тому порушене право скаржника підлягає до відновлення, шляхом постановлення ухвали суду про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 10,18,39,40,50 ЗУ «Про виконавче провадження», «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», ст.ст. 127, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити скаржнику ОСОБА_1 строк на подання скарги на протиправну бездіяльність старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Киричук В.Ф., з викликом боржника ОСОБА_2 .

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Киричук В.Ф. в частині винесення постанови про закриття виконавчого провадження №61013143 від 28.02.2020 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) в особі державного виконавця Киричук В.Ф. про закриття виконавчого провадження №61013143 від 28.02.2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 15 днів з моменту її винесення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.А.Ганкіна