ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м.Суми

Справа №583/550/20

Номер провадження 22-ц/816/1173/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2020 року, постановлену у складі судді Ільченко В.М., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Охтирський міськрайонний відділ Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований також її колишній чоловік - ОСОБА_2 , який не проживає у вказаному житловому будинку без поважних причин, починаючи з 2010 року; не сплачує комунальні послуги; в утриманні житла участі не приймає; особистих речей в будинку не має. Зазначає, що перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. ОСОБА_2 з 2010 року живе і працює за кордоном, з 2017 року отримав громадянство Росії.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Охтирський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 23 березня 2020 року зупинив провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 583/2697/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 583/2697/19.

На думку позивача, те, що відповідач претендує та ймовірно має право на незначну частину у праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , не виключає її право, як нинішнього власника житлового будинку та особи, яка в ньому фактично проживає та несе витрати по його утриманню, звернутися з позовом до суду про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею, оскільки навіть за умови визнання його таким, що втратив право користування житловою площею, це жодним чином не вплине на його право доводити, що він є власником частини житлового будинку за умови визнання такого права судом, визначення конкретної частки та виділення її в натурі, чи стягнення компенсації при неможливості поділу та реального виділу. Факт проживання чи не проживання, реєстрація чи її відсутність, ніяким чином не можуть вплинути на право власності та володіння власною нерухомістю, право на яку підтверджене у встановленому законом порядку. Вирішення питання про право власності на житло не передбачає та не вимагає, щоб це житло було місцем проживання та реєстрації особи, яка претендує на визнання права власності на це житло.

Вважає позицію Охтирського міськрайонного суду Сумської області щодо необхідності зупинення провадження у справі № 583/550/20 до завершення розгляду судом справи № 583/2697/19, помилковою та такою, що не узгоджується з нормами діючого законодавства.

Від представника відповідача - адвоката Калантаєнка С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та зупиняючи провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що від вирішення питання про визнання спірного житлового приміщення спільним майном подружжя залежить вирішення заявленого позову, а тому наявні підстави для зупинення провадження у справі до вирішення справи № 583/2697/19.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм процесуального права.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 зупинено до набрання законної сили рішенням в справі № 583/2697/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

При цьому, в справі № 583/2697/19 однією із заявлених вимог є визнання частини вказаного житлового будинку з господарськими спорудами об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Суд першої інстанції правильно встановив, що від вирішення питання про визнання вказаного житлового будинку спільним майном подружжя залежить вирішення спору у даній справі про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим будинком.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність зупинення провадження в даній справі, оскільки результати вирішення спору в справі №583/2697/19 матимуть істотне значення для даної справи, і можуть мати преюдиційне значення для її вирішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду про зупинення провадження у справі, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді В.І. Криворотенко

О.І. Собина