ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4632/18
Провадження № 2/210/117/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської областіпро визначення місця проживання дитини -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради про визначення місця проживання дитини та просила суд визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 19 лютого 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2009 року у справі №2-1845/2009 шлюб між ними було розірвано. Від шлюбних відносин у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2010 року у справі № 2-1006/10/0408 присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

Позивач у позові зазначає, що після розлучення син залишався проживати разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1 та у спілкуванні з батьком вона не здійснювала перешкод, в свою чергу ОСОБА_2 у 2010 році звільнився з роботи та перестав сплачувати аліменти. Як батько дитини, відповідач приходив до її квартири до сина. Одного разу ОСОБА_2 попрохав її надати йому у борг грошові кошти для купівлі машини, але позивач йому відмовила з посиланням на те, що відкладає кошти на придбання квартири для сина, проте, відповідач здійснив у нею крадіжку грошових коштів, у зв`язку з чим, їх відносини погіршились та позивач заборонила відповідачу заходити до її квартири. З метою впливу на позивача та небажанням повертати викрадені кошти, відповідач погрожував їй відбиранням дитини, що й зробив з егоїстичних міркувань, позбавивши дитину свого сталого нормального ритму життя та розвитку.

Також ОСОБА_1 у позові зазначає, що вона сумлінно виконувала свої материнські зобов`язання та постійно піклувалась про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Їх син відвідував Криворізьку загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 103 Криворізької міської ради Дніпропетровської області та був прилежним учнем, постійно приймав участь у олімпіадах і навчальних конкурсах, мав хист та здібності до вивчення іноземних мов, відвідував спортивний клуб « Цунамі ». Зараз дитина перебуває у селі у одному приміщенні з батьком та хворою бабусею, що на думку позивача впливає на психологічний стан дитини та її духовний розвиток. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06 березня 2019 року закрито підготовче судове засідання та за клопотанням відповідача ОСОБА_2 залучено до участі у справі у якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Службу у справах дітей Усинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. (а.с. 83-85)

Присутня у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що їх спільний син добровільно без примусу, переїхав в с. Докучаєве Устинівського району Кіровоградської області. Дійсно дитина проживає в будинку в якому також проживає його бабуся, яка має І групу інвалідності, однак він забезпечений окремою кімнатою та необхідним для нормального проживання та навчання. Ніякого психологічного тиску та насилля для неможливості спілкування матері з сином він не здійснював, позивач знає номер телефону сина, може спілкуватись з ним. Окрім того, з моменту коли син почав проживати разом з ним, позивач ні разу не приїжджала в с. Докучаєво, щоб зустрітися з сином. По факту звинувачення його у крадіжці грошових коштів з квартири позивачки, зазначив, що крадіжки він не вчиняв, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України відкрито по факту, а не у відношенні нього, правоохоронні органи не пред`явили йому офіційної підозри по факту викрадення грошових коштів позивачки.

Також ОСОБА_2 зазначив, що він та члени його сім`ї забезпечені житлом та умовами для нормального проживання та харчування, що підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов життя відповідача. Згідно характеристики спільного сина учасників по справі ОСОБА_3 навчається добре, відвідує спортивні секції, приймає участь у олімпіадах, веде активний спосіб життя. ОСОБА_2 також характеризується позитивно по місцю свого проживання.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради - Козачук Л.В. у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, поза межами судового засідання, а саме 27 січня 2020 року подала до суду заяву про розгляд вказаної справи без участі представника, також в заяві зазначила, що з метою організації всебічного розвитку дитини ОСОБА_3 , позовну заяву ОСОБА_1 підтримують та просять її задовольнити. (а.с.133)

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області- Добре Л. , у судовому засіданні також присутній не був, поза межами судового засідання, а саме 18 листопада 2019 року подав до суду заяву про розгляд вказаної справи без участі представника. (а.с.118)

Суд заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19 лютого 2005 року пербувала у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.07.2005 року, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що відділом 11 липня 2005 року було зроблено відповідний актовий запис № 308, батьками зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 . (а.с. 11)

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2009 року було розірвано укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 серпня 2009 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 181, що також підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 .(а.с.12, 14)

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щомісячно аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частина заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку (доходів) відповідача з 20.01.2010 року по досягнення 18 років. (а.с. 13)

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Степаненко Т.М., 15.06.2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 27153934 по примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1006 виданого 02.02.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини. (а.с.64)

Відповідно до Листа державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Семенко І.В. вих. № 248 від 02.10.2018 року, за виконавчим листом № 2-1006/10/0408, який виданий 02.02.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , наявний борг по аліментах за період з 01.07.2011 року по 01.09.2018 року, який становить 94 116,21 грн. на підтвердження чого державним виконавцем долучено довідку-розрахунок по аліментах. (а.с.69-71)

З витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №27091321, квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , розмір частки 1/2 та ОСОБА_1 , розмір частки 1/2. (а.с.73)

Актом обстеження умов проживання від 20.09.2018 року головними спеціалістами служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради Козачук Л.В. та Мілих В.В. проведено обстеження умов проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, для дитини є окрема кімната, в якій є диван, стіл для заняття, меблева стінка, телевізор. Для малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створено матір`ю хороші умови для проживання, навчання та розвитку. (а.с.77)

Відповідно до Довідки виданої виконавчим комітетом Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 10.01.2020 року №32, громадянин ОСОБА_2 , проживає разом з сином ОСОБА_3 , в селі Докучаєве Устинівського району Кіровоградської області з липня 2016 року. (а.с.125)

ОСОБА_3 навчається в 9 класі Докучаєвської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що підтверджується Довідкою №91 від 10.01.2020 року, виданої директором Докучаєвської ЗОШ І - ІІІ ступенів Устинівського району кіровоградської області. (а.с.124)

Згідно характеристики учня Докучаєвської ЗОШ І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 під час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбивий учень, бере активну участь у всіх суспільних справах, районних олімпіадах та конкурсах. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, завжди відвідує батьківські збори та цікавиться успіхами у навчанні. (а.с.37)

Актом обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_2 від 03.10.2018 року № 632, який складений сільським головою Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області І.Сікорака, за підписом депутата сільської ради Леонідова Л . та жителя села ОСОБА_9 , встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 , але проживає в селі Докучаєве Устинівського району Кіровоградської області разом з матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_3 . На території Докучаєвської сільської ради має земельні ділянки, веде домашнє господарство, має птицю. Доходи має від домашнього господарства та орендної плати від земельних часток (паїв), транспортних засобів не має, не працює у зв`язку з тим, що здійснює догляд за хворою мамою ОСОБА_10 , яка має першу групу інвалідності. (а.с.39)

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, з сусідами підтримує добросусідські відносини, користується повагою односельчан та друзів. Характер спокійний, врівноважений, вказані обставини підтверджується довідкою - характеристикою складеною сільським головою Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області Сікорака І . від 03.10.2018 року. (а.с.38)

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, сьомою-дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив суду, що з 2016 року він проживає разом з своїм батьком ОСОБА_2 в селі Докучаєве, де навчається в Докучаєвській ЗОШ І-ІІІ ступенів Устинівського району Кіровоградської області. До 2016 року проживав разом з мамою в місті Кривий Ріг, батько в той час перебував на заробітках в іншому місті. В літку 2016 року він відпочивав у своєї бабусі та зателефонував матері ОСОБА_1 з проханням залишитись там ще на тиждень, на що мама відповіла йому, що він може залишатися там до 31 серпня, що він і зробив. Потім коли він повернувся 31 серпня до м. Кривого Рогу двері квартири йому відчинив дідусь та запитав у нього де він хоче жити, він відповів, що бажаю проживати разом за батьком. З мамою він спілкується по телефону, вона направляє йому кошти на картковий рахунок, однак він бажає проживати разом з батьком. Зазначив, що батько не вчиняв на нього вплив у питанні визначення його місця проживання.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, тобто на момент розгляду справи ОСОБА_3 , 2009 року народження досяг 15 років та може самостійно обирати з ким з батьків йому проживати.

Частиною першою статті 161 СК України передбачено що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до частини другої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Відповідно до матеріалів справи, наданих з боку позивача та відповідача встановлено, що ОСОБА_2 не позбавлений батьківський прав, на даний час здійснює належне виховання та піклування сина ОСОБА_3 .

Згідно приписів частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, судам роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд встановив наявність однакових належних матеріально-побутових умов у матері і у батька для проживання дитини, їх позитивних характеристик, вважає, що сторони можуть у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

При цьому ураховуючи тривалість проживання дитини з батьком, сталість їх соціальних зв`язків з батьком, добросовісне виконання ним батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення його усім необхідним, відсутність з боку батька перешкод у спілкуванні матері з дитиною та негативного впливу на його виховання і розвиток, а також думку неповнолітнього ОСОБА_3 , який станом на час винесення рішення по справі досяг 15 років та відповідно до вимог ст.160 СК України, може самостійно обрати місце свого проживання з одним з батьків, які проживають окремо, тому в даному випадку суд враховує інтереси дитини, що має першочергове значення при вирішенні цього спору, та приходить до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 141, 157, 160, 161, 171, 180, 188, 199 СК України, ст.ст. 8, 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.29 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 77-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, Служба у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської областіпро визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22 травня 2020 року.

Суддя: С. В. Ступак