КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що 01.03.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 39, відповідно до якого виконавець зобов`язався поставити, а замовник оплатити на основі виставленого рахунку товару, відповідно комерційної пропозиції замовника (батареї/ 10,6). На виконання умов договору позивач сплатила грошові кошти у розмір 4 000,00 грн. Однак під час укладання зазначеного договору відповідач порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України, а саме при укладенні спірного договору відповідач не надав інформацію про товар: назву товару, дані про основні його властивості, номінальну кількість, умови та правила придбання товару, дату виготовлення, найменування та адресу виробника, гарантійні зобов`язання виробника, тощо. Також зазначений товар не відповідає технічним параметрам (розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор) та був переданий без упаковки. 04.03.2019 позивач звернулася з письмовою заявою про розірвання договору та повернення грошових коштів. У зв`язку з чим позивач просила розірвати договір № 39 від 01.03.2019, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. (а.с 1-6).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2019 у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с. 24-27).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати, ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що відповідач позбавив права позивача, одержати необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 29-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів невідповідності зазначеного товару технічним параметрам та не вказано яка саме інформація, передбачена приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, не була надана відповідачем.

Але колегія суддів погодитись з такими висновками не може з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 3 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Частинами 1, 2, 3 статті 700 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Частиною 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачені підстави розірвання договору та відшкодування завданих збитків, у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 39, відповідно до якого виконавець зобов`язується поставити, а замовник оплатити на основі виставленого рахунку товару, відповідно комерційної пропозиції замовника (батареї/ 10,6) (а.с. 7-8).

Згідно п. 1.2 договору загальна вартість продукції, згідно додатку 1 становить у розмірі 7 100,00 грн. Передплата по договору становить у розмірі 3 100,00 грн. залишок 4 000,00 грн., однак, безпосередньо додатку 1 до договору відповідачем надано не було.

Так, відповідач отримав грошові кошти у сумі 3 100,00 грн. за батарею та 900,00 грн. - за установку. Загальна сума переданих позивачем відповідачу коштів склала 4 000,00 грн., але зобов`язання установити батарею у визначений строк, як зазначено в п.2.2 договору, виконано не було, що в свою чергу свідчить про істотне порушення відповідачем договору.

Товар, за «візуальною ознакою» батарея, (без супроводжуючої документації до товару) було передано позивачу 01.03.2019 без оригінальної упаковки, за відсутністю заводського маркування, також відповідачем не було надано і будь-якої іншої інформації про товар, в тому числі: виробнича етикетка/паспорт товару; інформація про дату виготовлення, найменування та адресу виробника, країну походження: гарантійні зобов`язання виробника - гарантійний талон; сертифікат, який засвідчує якість і безпеку товару та будь-які інші дані про основні властивості товару; не зазначено його номінальну кількість; не ознайомлено з умовами та правилами придбання товару тощо.

Водночас, зазначений товар не відповідав і технічним параметрам, заміри якого було зроблено відповідачем (розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор тощо).

Крім того, в умовах договору зазначено, що відповідач мав поставити позивачу товар, а саме - «Батареї». Разом з тим, у договорі не містяться відомості про основні властивості такого товару, технічні параметри (розмір, висота, ширина, розводка підключення до тепломережі по стояку, терморегулятор), назву товару, номінальну кількість, умови та правила придбання товару, дату виготовлення, найменування та адресу виробника, гарантійні зобов`язання виробника. Також, зі змісту договору вбачається, що його предметом є організація доставки та монтаж дверей, а не батарей.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем-продавцем зобов`язань, передбачених даним договором про надання позивачу-покупцеві необхідної, достовірної та повної інформації про товар, передбачених статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та статтею 700 ЦК України, позивач того ж самого дня, 01.03.2019, звернулася до відповідача із вимогою надати їй негайно вищезазначену інформацію про товар, супровідні документи тощо. Але відповідач запевнив позивача, що протягом 01-03 березня 2019 року ним буде надана вищезазначена інформація про товар або повернуті кошти.

Однак, протягом зазначеного періоду відповідачем не надано запитувану позивачем повну і достовірну інформацію про товар та не з`явився, щоб повернути обіцяні кошти. 04.03.2019 позивачем на адресу відповідача направлено заяву про повернення грошових коштів та розірвання договору, які також залишились без реагування відповідачем (а.с. 9-10, 11, 12).

29.03.2019 позивачем подано до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України (а.с. 13-14).

Листом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві повідомлено позивача про відсутність відомостей, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення (а.с. 15).

Позивач просить розірвати договір № 39 від 01.03.2019, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача сплачені грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку що оскільки при укладені спірного договору відповідачем було порушено норми діючого законодавства, направлена позивачем претензія про добровільне вирішення питання залишилася без відповіді, колегія суддів визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині розірвання договору і стягнення сплачених коштів у сумі 4 000,00 грн., у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині та ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Частиною 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, враховуючи літній вік позивача, та в зв`язку з отриманням товару, основні властиві відомості якого їй не були відомі, вона зазнала моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях та погіршенню психоемоційного стану, що призвело до додаткового звернення до лікарів та витраті коштів на ліки, а тому, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та дійшов невірних висновків про те, що при придбанні товару позивачу достатньо тільки усного повідомлення відповідача про наданий товар, на підставі якого вона могла би зробити свій усвідомлений та правильний вибір, а тому враховуючи норми ст. 376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди скасувати.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Розірвати договір № 39 від 01 березня 2019 року укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) сплачені грошові кошти за договором № 39 від 01 березня 2019 року у сумі 4 000 (чотири тисячі),00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча),00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський