Справа № 209/664/20
Провадження № 2/209/540/20
"02" червня 2020 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Багбая Є.Д.
за участі секретаря Полухіної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації аліментів у твердій грошовій сумі,-
Ухвалою суду від 31 березня 2020 року провадження у справі відкрито.
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення /а.с. 17, 19/, причини неявки суду не повідомив клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав, відзив на позовну заяву суду не надавав.
Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:
Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.02.2010 року по цивільній справі №2-398/11 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття починаючи з 22.12.2009 року. Аліменти відповідачем сплачувалися частково без урахування індексації передбаченої законом, що підтверджується довідкою рахунком Дніпровського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області.
Суд вважає встановленим наявність фактів, якими частково обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.
Згідно ч.2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.
Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
17 травня 2016 року прийнято Закон України № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», пунктом 1 розділу І якого внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Цим Законом, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, включено до переліку об`єктів індексації, визначених у частині першій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Закон України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» набрав чинності 12 червня 2016 року.
Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».
Таким чином, з 24 грудня 2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки.
Відповідно до п. 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, прийнятого з метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.
Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».
При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.
Таким чином вимоги позивача щодо стягнення індексації аліментів підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на вимогах закону, але суд перевіривши розрахунок наданий позивачем вважає його помилковим та проведеним з порушенням Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, прийнятого з метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення». Позивачем врахована періоди в які індекс інфляції не перевищував розміри з яких застосовується індексація та індексація розрахована на загальну суму заборгованості, хоча повинна нараховуватись щомісячно на розмір аліментів які щомісячно підлягають стягненню, як передбачено вищезазначеними нормами законодавства, а саме як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Натомість застосований позивачем алгоритм розрахунку свідчить про помилкове власне тлумачення норм закону, а саме використання сукупного індексу інфляції. Вказане є помилковим, оскільки відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення дійсно провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону, у той час, коли статтею 3 вказаного закону визначено, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Вказані індекси споживчих цін публікуються Державною службою статистики України, і вони наявні в загальному доступі. Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що поняття «наростаючого підсумку» застосовано законодавцем для визначення індексу споживчих цін саме спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. За таких обставин позивачем помилково застосовано власний механізм для розрахунку суми індексації
Згідно правил, викладених в постанові Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», враховуючи не перевищення визначеного до 01 січня 2016 року індексу інфляції 101%, а з 01 січня 2016 року - 103%, суд прийшов висновку про наявність правових підстав для застосування індексу інфляції наступним чином:
Серпень 2010 року індекс інфляції становить - 101,2, тобто (101,2-100)х400/100=4,8;
Вересень 2010 року індекс інфляції становить - 102,9, тобто (102,9-100)х400/100=11,6;
Січень 2011 року індекс інфляції становить - 101,0, тобто (101,0-100)х400/100=4;
Березень 2011 року індекс інфляції становить - 101,4, тобто (101,4-100)х400/100=5,6;
Квітень 2011 року індекс інфляції становить - 101,3, тобто (101,3-100)х400/100=5,2;
Березень 2014 року індекс інфляції становить - 102,2, тобто (102,2-100)х400/100=8,8;
Квітень 2014 року індекс інфляції становить - 103,3, тобто (103,3-100)х400/100=13,2;
Травень 2014 року індекс інфляції становить - 103,8, тобто (103,8-100)х400/100=15,2;
Червень 2014 року індекс інфляції становить - 101,0, тобто (101,0-100)х400/100=4;
Вересень 2014 року індекс інфляції становить - 102,9, тобто (102,9-100)х400/100=11,6;
Жовтень 2014 року індекс інфляції становить - 102,4, тобто (102,4-100)х400/100=9,6;
Листопад 2014 року індекс інфляції становить - 101,9, тобто (101,9-100)х400/100=7,6;
Грудень 2014 року індекс інфляції становить - 103,0, тобто (103,0-100)х400/100=12;
Січень 2015 року індекс інфляції становить - 103,1, тобто (103,1-100)х400/100=13,2;
Лютий 2015 року індекс інфляції становить - 105,3, тобто (105,3-100)х400/100=21,2;
Березень 2015 року індекс інфляції становить - 110,8, тобто (110,8-100)х400/100=43,2;
а загалом - 190,80 грн., саме ця сума є індексацією аліментів які підлягають стягненню з відповідача.
У всі інші місяці індекс інфляції не перевищував розміри з яких застосовується індексація.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -
Цивільний позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) про стягнення суми індексації аліментів у твердій грошовій сумі - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму індексації аліментів у розмірі 190 гривень 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення виготовлений 02.06.2020 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая