Провадження №2/592/349/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 червня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про припинення стягнення аліментів на утримання дитини з батька, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення аліментів на утримання дитини з матері, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2012 р. між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2014 р. стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист та передано на виконання до Зарічного відділу державної служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 р. шлюб між ними було розірвано. Син весь час проживає з ним, перебуває на його повному утриманні. Відповідач, будучи матір`ю дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в вихованні сина не приймає, життям дитини не цікавиться. Просить суд: припинити стягнення аліментів з нього, встановлених за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2014 р. № 592/5079/14-ц; визнати виконавчий лист № 592/5079/14-ц від 18.12.2014 р. виданий Ковпаківським районним судом м. Суми таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 10.08.2012 р. перебували у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 101.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 р. шлюб між сторонами був розірваний.

Рішенням Ковпаківського районного суд м. Суми від 18.12.2014 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 21.05.2014 р.

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2019 р. визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 03.04.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз фактичних обставин справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що малолітній син сторін проживає разом з батьком ОСОБА_1 в квартирі, яка є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Доказів тому, що кошти, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за судовим рішенням від 18.12.2014 р., використовуються в інтересах дитини сторін, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання дитини.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Зважаючи на те, що дитина фактично проживає разом з батьком у квартирі, яка є зареєстрованим місцем їх постійного проживання, дитина знаходиться на утриманні батька, вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України дають підстави для звільнення батька від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Оскільки, відповідач є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, суд необхідним стягнути з неї аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 18.11.2019 р.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про припинення стягнення аліментів на утримання дитини з батька, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення аліментів на утримання дитини з матері - задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, встановлених рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2014 р. по цивільній справі № 592/5079/14-ц.

Визнати виконавчий лист виданий Ковпаківським районним судом м. Суми по справі № 592/5079/14-ц від 18.12.2014 р. таким, що не підлягає виконанню.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Алфьоров