ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року

м. Харків

справа № 642/8717/19

провадження №22-ц/818/2547/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Айдінов Ельмін Шамістанович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання рішень державного виконавця незаконними та їх скасування, заінтересована особа: державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Айдінов Ельмін Шамістанович

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року у складі судді Проценка Л.Г.,-

в с т а н о в и в :

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою, в якій просив поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, зупинити виконання постанови державного міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 19.11.2019 про звернення стягнення на заробітну плату до розгляду скарги по суті, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59672444 від 30.07.2019, винесену органом ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області , скасувати постанову державного виконавця міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, винесену 19.11.2019 Айдіновим Е.Ш ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату, витребувати від начальника ДВС по міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області всі матеріали виконавчого провадження № 59672444 для огляду в судовому засіданні та ознайомлення з ними з метою уточнення доводів скарги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2010 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом порушено строк розгляду скарги , а також суд не зупинив виконання оскаржуваної постанови державного виконавця, чим допустив необґрунтоване недоотримання ним заробітної плати, судом не вжито заходів для своєчасного витребування всіх матеріалів виконавчого провадження, а також він не був завчасно ознайомленим з запереченнями на скаргу, поданими представником АБ «Укргазбанк», що позбавило його можливості додатково обґрунтувати його правову позицію. Зазначає, що матеріали виконавчого провадження не містять інформації про належне повідомлення його, як боржника про відкриття виконавчого провадження, але судом не надано оцінки зазначеному факту, зазначає, що він ніколи не мав у власності автомобіль ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1 , на який накладено арешт, а також надана представником банку копія виконавчого листі відрізняється від оригіналу виконавчого листа, який надано державним виконавцем, що, на його думку, свідчить про фальсифікацію цього документа.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що Закон зобов`язує державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження після надходження до відділу ДВС заяви стягувача про примусове виконання рішення. Відсутність доказів отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р., а також двох постанов за 2019р. про звернення стягнення на заробітну плату не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_1 не заявлялося окремої вимоги щодо ненаправлення йому державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р., а тому у суду відсутні підстави для надання окремого аналізу такої бездіяльності державного виконавця, якщо вона дійсно мала місце. Постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2016р. винесена на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999р), і не спричиняла настання наслідків, передбачених частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. Заявник не позбавлений права надати виконавцю докази часткового або повного погашення боргу, а в разі відмови виконавця у зменшенні суми, що підлягає стягненню, подати до суду обґрунтовану скаргу стосовно саме цих дій або бездіяльності.

Колегія суддів вважає такі висновки передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустральному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області Айдіновим Е.Ш. від 30 липня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59672444 з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 174126,16 грн.

Постановою цього ж державного виконавця від 19 серпня 2019 року, було звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , який він отримує у ПП «Служба Логістики» - з щомісячним утриманням та перерахуванням на рахунки Стягувача/ВДВС 20% від заробітку (доходів), що належать до виплати Боржнику після відрахування податків, до повного погашення боргу (174 126, 16 грн.) / виконавчого збору (17 412, 61 грн.) та витрат на проведення виконавчих дій ( 69, 00 грн.). Відповідну Постанову від 19.08.2019р. було направлено за місцем роботи Боржника до ПП «Служба Логістики».

19 листопада 2019 року державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Індустральному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області Айдіновим Е.Ш. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує в ПП «Салекс Плюс» - з щомісячним утриманням та перерахуванням на рахунки стягувача/ВДВС 20% від заробітку (доходів), що належать до витати Боржнику після відрахування податків, до повного погашення боргу (174 126, 16 грн.) / виконавчого збору (17 412, 61 грн.) та витрат на проведення виконавчих дій ( 69, 00 грн.).

У поданій до суду першої інстанції скарзі ОСОБА_1 також просив поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, враховуючи , що він не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження і випадково дізнався про це - 23.12.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 385 ЦПК України (в редакції 2004 року) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частинами 1, 2, 3,5 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Отже, перш ніж вирішувати скаргу по суті заявлених учасником виконавчого провадження вимог про захист порушеного права, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.

Однією із основних засада цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій державного (приватного) виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію в передбачений законом строк.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 , звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, просив поновити пропущений процесуальний строк щодо вимог про оскарження постанов державного виконавця.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та усупереч вимог ст.ст.120, 449 ЦПК України не вирішив питання щодо недотримання скаржником встановленого процесуальним законом десятиденного строку на подачу скарги, а отже, без вирішення цього процесуального питання, передчасно вирішив питання по суті скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Посилання скаржника на те, що за наслідками розгляду вказаної апеляційної скарги наявні підстави для задоволення його скарги у повному обсязі, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки до вирішення питання щодо поновлення строків звернення зі скаргою до суду першої інстанції, висновки по суті її вимог є передчасними.

У зв`язку з цим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскільки оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції і вирішення зазначених вище питань у відповідності із законом.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч. 1 ст.379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2020 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повне судове рішення складено 23.06.2020 року у нарадчій кімнаті.