Справа № 482/1971/19
Номер провадження 2/482/22/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Демінської О.І., секретар судового засідання - Безкровна А.С., за участю представника позивача - адвоката Пацалової Т.В., представника відповідача - Чернової І.М., третьої особи - ОСОБА_3 . , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни, про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з нерухомого майна.

На обґрунтування позову вказала, що 31.03.2008 р. між нею та ВАТ «Надра» було кредитний договір №08/03/2008/980К-935, за умовами якого вона отримала від Банку у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 100000,00 грн. та в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ними 31.03.2008 р. було укладено іпотечний договір, за умовами якого позивач передала Банку в іпотеку трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Київ у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобов`язань, з неї було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором на користь ВАТ КБ «Надра» в сумі 120534,48 грн. та видано виконавчий лист №2-7088 від 29.11.2010 р., на підставі якого Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження №31576841 та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 03.04.2012 р. накладено арешт на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки.

10.07.2019 р. в результаті електронних торгів ОСОБА_3 , залучений позивачем до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, став переможцем аукціону і власником активів ПАТ КБ «Надра», набувши право вимоги за кредитним договором№08/03/2008/980К-935, забезпеченим вказаною квартирою, а 29.07.2019 р. на підставі оговору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та прав іпотеко держателя на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2019 р. на правах іпотекодержателя ОСОБА_3 звернувся з листом до відповідача з проханням про зняття арешту з нерухомого майна, але отримав відмову у знятті арешту з квартири з посиланням на те, що 25.12.2012 р. виконавче провадження № 31576842 завершено на підставі п.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із неможливістю встановлення особи боржника, з`ясування його місця проживання, що не жє підставою для знаття арешту з майна боржника, знищення матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків їх зберігання.

Посилаючись на те, що у зв`язку із тривалим не вирішенням питання про знаття арешту з майна порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном, в тому числі добровільно реалізувати іпотечне майно (за згодою іпотекодержателя) з метою погашення боргу перед кредитором, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, на даний час виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно, було закінчено у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу, що не є підставою для зняття арешту державним виконавцем, просить про зняття арешту з нерухомого майна в судовому порядку.

В підготовчому засіданні та в ході судового розгляду справи представник позивача вимоги позову підтримала, з підстав у ньому викладених. Наполягала на тому, що належним відповідачем у справі є саме Новоодеське РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, правонаступником якого на момент розгляду справи судом є Новоодеський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки саме внаслідок дій державного виконавця порушуються права позивача та ОСОБА_3 , як набувача права вимоги за порушеними позивачем кредитними зобов`язаннями, з яким спору щодо заявлених позовних вимог у позивача немає, а стягувач за виконавчим провадженням вже права вимоги не має.

У підготовчому засіданні судом до участі у справі також залучено Публічне акціонерне товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни.

В ході розгляду судом справи уточнено найменування відповідача - Новоодеський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як правонаступника Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

Представник відповідача Чернова І.М. заявлені позовні вимоги визнала, вказавши на те, що на час закриття виконавчого провадження у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу, були відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту з майна.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни в судове засідання неодноразово не з`явився, своєї позиції щодо заявлених позовних вимог суду не виклав.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши доводи позову, матеріали справи, з`ясувавши думку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що 12.03.2012 р. Новоодеським РВ ДВС ГТУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-7088, виданого 29.11.2010 р. Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 120534,48 грн.

03.04.2012 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

25.12.2012 р. виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку із неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника, п.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2019-05-27-000229-b право вимоги за кредитним договором 08/03/2008/980К-935 від 31.03.2008 із забезпеченням (квартира) за 55457,01 грн. придбано ОСОБА_3 .

Відповідно до договору №08-03/2008/980 К-95 купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 29.07.2019 р., укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни та ОСОБА_3 останній набув у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором №08/03/2008/980К-935 від 31.03.2008 р. з додатковими угодами/договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до додатку №2 до цього договору повідомлено про наявність нового кредитора за вказаним кредитним договором - ОСОБА_3. ОСОБА_2 , як позичальника та заставодавця, а також і поручителя - ОСОБА_4 .

Відповідно до нотаріально посвідченого договору про відступлення прав за договором іпотеки від 29.07.2019 р. укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни та ОСОБА_3 останній також набув належні первісному іпотекодаржателю права за договором іпотеки, включаючи, а не обмежуючись, у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на пердмет іпотеки за договором іпотеки, яким є нерухоме майно - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області з заявою про знаття арешту з нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області №14.16/1-11640 від 16.09.2019 р. ОСОБА_3 повідомлено про те, що на виконанні у відділі з 06.03.2012 р. по 25.12.2012 р. перебувало виконавче провадження №31576842 з виконання виконавчого листа №2-7088 від 29.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ВАТ «КБ «НАДРА» в розмірі 120534,48 грн. 25.12.2012 р. виконавче провадження завершено на підставі п.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із неможливістю встановлення особи боржника, з*ясування його місця проживання.

Також повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту станом на 25.12.2012 р., оскільки арешт з майна боржника відповідно до вимог ст.. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» знімається в разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав. Станом на 16.09.2019 р. вказане виконавче провадження знищене та підстави для зняття арешту з майна немає.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджено як представником позивача, так і ОСОБА_3 , що судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист - №2-7088 від 29.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ВАТ «КБ «НАДРА» в розмірі 120534,48 грн. не виконано.

Саме по собі завершення виконавчого провадження в зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не є передбаченою ст.ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до положень ст.. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.. 22 цього Закону.

Повернення виконавчого документа стягувачу не закінчує виконавче провадження, а завершує його.

Ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачала зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а не у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, який не позбавлений можливості повторно звернути виконавчий документ до виконання.

З урахуванням наведеного, відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено право позивача, про що нею стверджується у позові, а відтак, такий відповідач не є належним відповідачем за пред`явленими вимогами, з підстав, вказаних у позові.

Представник позивача наполягала суду на належності саме цього відповідача та з клопотаннями про залучення до участі у справі судом у якості відповідача іншої особи не зверталася.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, зернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Проте позивачами не надано жодного доказу того, що арештом майна порушено, оспорено або невизнано їх право на володіння, користування та розпорядження майном.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Верховний Суд у постанові №335/12353/17 від 15.05.2019 року визначив склад учасників у справах про зняття обтяжень у вигляді арешту з майна. Виходячи з положень ст..ст. 16, 572, 589 ЦК України, ст.. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 57, 60 Закону України "Провиконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, мав би бути розглянутий за правилами Розділу VII ЦПК України, а не у позовному провадженні.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено правомірність дій відповідача та відсутність підстав для зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_2 у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а в самому позові не йдеться про спір про право власності на майно, на яке накладено арешт, позовних вимог до стягувача у закінченому виконавчому провадженні, а також і до особи, яка набула право вимоги до позивача за кредитним договором позивач, яка є боржником за невиконаним рішенням суду, не пред`являла, обов`язок суду до розгляду справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог до визначеного позивачем відповідача, з підстав, вказаних у позові.

Керуючись ст. ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» - Білої Ірини Володимирівни, про зняття арешту з нерухомого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.І. Демінська

Повне рішення виготовлено 29 травня 2020 року