Єдиний унікальний номер справи 372/1988/15-ц
Провадження №22-ц/824/5920/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Київської області на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Київське лісове господарство» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсними правочинів, витребування земельних ділянок та визнання недійсними державних актів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області з травня 2015 року знаходиться позов першого заступника прокурора Київської області з позовними вимогами про визнання недійсними правочинів, витребування земельних ділянок та визнання недійсними державних актів.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року провадження у даній справі зупинено до розгляду Кагарлицьким районним судом Київської області кримінального провадження №372/3685/17 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вчиненні злочинів, передбачених ч,1 ст.255,ч.2 ст.27,ч.4 ст.28,ч.4 ст.190, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить ухвалу про зупинення провадження скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаргу мотивує хибністю висновків суду щодо наявності підстав для зупинення провадження і неможливості розгляду даної справи довирішення кримінального провадження по іншій справі. Зазначає, що у зупиненій справі зібрані всі докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини справи, які і є предметом судового розгляду. Обставини, які мають бути встановлені судом стосовно цивільних прав на предмет спору, не можуть бути встановлені вироком суду. Крім того зазначає, що предмет даного позову не пов`язаний з доведенням вини будь-кого із учасників справи. Вказує, що оскаржуваною ухвалою про зупинення, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду її справи, це суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду даної категорії розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків:

Підставою для зупинення провадження у даній справі став розгляд кримінального провадження за обвинуваченням осіб, деякі з яких є відповідачами у даній цивільній справі.

Відповідно до положень пункту 6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом вищезазначеної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість встановлення судом обставин справи, відповідних їм правовідносин та формування судом правових висновків щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи.

До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження до вирішення судом іншого позову, вказав, що визначаючи наявність підстав для зупинення провадження, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у лише тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Визначаючи наявність обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі (в даному випадку передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України), суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення застосовується лише у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі, вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається із матеріалів даної справи, предметом її розгляду є перевірка доводів позивача щодо наявності порушення вимог земельного законодавства при укладенні договорів та порушень при зміні цільового призначення земельних ділянок, зважаючи на те, що вони є землями лісового фонду. При цьому предмет доказування обставин, що мають значення для даної справи, полягає виключно у площині встановлення підстав виникнення та обсягу речових прав сторін на спірне майно і не залежить від встановлення вироком суду вини конкретної особи, яка є учасником (відповідачем) даної цивільної справи. Відповідні обставини можуть бути досліджені в рамках даної справи, оскільки їх можливе встановлення в порядку кримінального судочинства з огляду на положення ст.82 ЦПК України не звільнятиме позивачів та відповідачів від обов`язку доказування у цивільній справі.

Метою зупинення провадження у даному випадку може бути виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, які мають значення для даної справи. Разом з тим в оскаржуваній ухвалі відсутня мотивація того, як вирок у кримінальній справі може вплинути на вирішення судом цивільної спору щодо земельних ділянок.

Зауважує колегія суддів апеляційного суду і на те, що в силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо між справами, що розглядаються, існує правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, матимуть значення для іншої справи, і не можуть бути встановлені в іншій. Предмет даного позову безпосередньо не пов`язаний з доведенням чи необхідністю доведення вини відповідачів у справі, а підстави позову не ґрунтуються на встановленні їх ролі в оформленні земельних ділянок. За таких умов висновки суду першої інстанції щодо неможливості розгляду даної справи до розгляду кримінального провадження №372/3685/17 не відповідає дійсним обставинам, відтак підстави для зупинення провадження по справі з цього приводу відсутні.

Окремо звертає увагу колегія суддів на посилання апелянта на порушення розумності строків. Відповідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно порушення судом розумності процесуальних строків також може бути достатньою підставою для скасування судового рішення.

У відповідності до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що ухвала підлягає до скасування, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного, враховуючи порушення процесуального закону, допущені при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Київської області задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2020 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько