Справа № 128/628/20
Провадження № 22-ц/801/1092/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 рокуСправа № 128/628/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в спрощеному провадженні без повідомлення учасників судового розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2020 року, постановлену суддею Вінницького районного суду Вінницької області Васильєвою Т.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175 та 177 ЦПК України.

23.03.2020 на виконання вимог ухвали на адресу Вінницького районного суду Вінницької області від позивача надійшла письмова відповідь, в якій вона виклала обставини, на яких наголошував суд.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні. Просила скасувати ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції посилаючись на ч.1 ст. 27 та ч.1 ст. 28 ЦПК України мотивував свій висновок тим, що позивачем не обґрунтовано якими доказами підтверджується обрана підсудність даної справи, тобто не надано доказів, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання на території Вінницького району Вінницької області.

Також суд вказав, що позивачем не зазначено ціну позову; не обрано спосіб захисту порушеного права та належним чином не завірені копії документів, що є порушенням ч.2 ст.95 ЦПК України.

На виконання вимог вказаної ухвали Шевчук С.В. 23.03.2020 подала письмову відповідь вказавши на те, що ст.ст. 175, 177 ЦПК України не передбачає обов`язку надавати докази та підтверджувати місце проживання чи місце реєстрації позивача. Крім того позивач зазначила, що посвідченню підлягають тільки копії тих документів, що виходять від підприємств, організацій, установ і стосуються особистих прав і законних інтересів громадян.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Повертаючи позовну заяву, суд вказав, що позовна заява підписана не самим позивачем, а особою, яка не має повноважень на вчинення даної процесуальної дії.

Однак апеляційна інстанція не може погодитися з таким висновком суду. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу суду без руху, суд першої інстанції неправомірно застосував положення ч.1 ст. 27 ЦПК України та помилково вважав, що спір не підсудний даному суду, оскільки відповідач не проживає на території Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Аналіз вказаної статті роз`яснює, що позивач може пред`явити позов за зареєстрованим місцем проживанням чи перебуванням.

До позовної заяви ОСОБА_1 надала довідку з місця свого проживання, яке відноситься до території Вінницького району Вінницької області, яка безпідставно не була взята судом до уваги при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Посилання суду на невиконання позивачем ст. 175 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки ст.175 ЦПК України не покладає обов`язку на позивача по наданню доказів щодо її зареєстрованого місця проживання.

Зі змісту позовної заяви та письмових пояснень, які були надані на виконання вимог ухвали суду вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги.

Суд першої інстанції не звернув увагу і на те, що подання доказів можливе і на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема у підготовчому засіданні після відкриття провадження у справі.

Повертаючи заяву, суд фактично надав оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим.

Згідно роз`яснень пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, зокрема щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, здійснюється судом вже під час ухвалення рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу, керувався п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, і виходив із того, що заява, яка надійшла на виконання вимог суду підписана від імені позивача ОСОБА_3 , який не має процесуальної дієздатності.

Такий висновок суду ґрунтується на припущеннях, адже заява, подана позивачем, такої інформації не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд незаконно повернув матеріали позовної заяви позивачу посилаючись на п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 25 березня 2020 року скасувати і справу направити для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 червня 2020 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало