ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 697/289/20
Провадження № 22-ц/821/902/20
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»;

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у складі головуючого судді: Льон О. М.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вищезазначеного змісту.

Позов мотивовано тим, що у листопаді 2019 року за місцем роботи позивача надійшла постанова винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. ВП № 60059428 від 24 вересня 2019 року, про звернення стягнення на заробітну плату.

З вказаної постанови стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис № 20310 від 03 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 24 489 грн 87 коп.

Позивач переконаний, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства України, а висновок нотаріуса про безспірність вимог банку до позивача (боржника) є помилковим, навівши, що до зазначеного ряд обґрунтувань.

За приведених обставин просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20310, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. від 03 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 24 489 грн 87 коп. Вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала мотивована тим, що виконання виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л. за адресою: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4 А офіс 35-Б. Тому суд дійшов висновку, що на даний час місцем виконання виконавчого напису є м. Київ. За правилами альтернативної підсудності сторона позивача мала право обирати між двома компетентними судами: за місцезнаходженням відповідача та місцем виконання виконавчого напису. Тому судом самостійно визначено підсудність за місцем знаходження відповідача АТ «ПУМБ» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4).

В апеляційній скарзі, поданій представником ОСОБА_1 - адвокатом Бовшиком М. Ю. 04 квітня 2020 року, скаржник просив скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотиви апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками місцевого суду про передачу вказаної справи на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, оскільки місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є підприємство, де працює Слюсаренко В. В. - ПрАТ «Закордоненергокомплектбуд», що знаходиться у м. Каневі Черкаської області, а тому у відповідності до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, даний позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підсудний Канівському міськрайонному суду Черкаської області.

Крім того, скаржник посилається на порушення судом норм процесуального права, які полягають у тому, що судом до передачі вказаної справи за підсудністю до іншого суду було вирішено інші процесуальні питання, зокрема, щодо відкриття та забезпечення позову у ній, тому вказані обставини є ще одним доказом в бік того, що передача справи відбулася з порушенням визначених законодавством підстав для цього.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, з урахуванням вимог ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

У свою чергу, місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.02.2020 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до АТ «ПУМБ» (треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О. Л.) про визнання виконавчого напису, вчиненого 03.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. за реєстровим № 20310, за яким із нього на користь АТ «ПУМБ» стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 24 489 грн 87 коп., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2-6, 11-13).

У позовній заяві в якості адреси позивача ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_1 та адресу відповідача АТ «ПУМБ» - м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Спірний виконавчий напис, у відповідності до постанови від 24.09.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, виконується приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Юхименко О. Л., офіс якої знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4А, офіс 35-Б.

Приведеною постановою приватного виконавця Юхименко О. Л. від 24 вересня 2019 року у виконавчому провадженні № ВП № 60059428 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та отримує дохід від особи, якою є ПАТ «Закордоненергокомплектбуд», адреса місця реєстрації: 19000, Черкаська область, м. Канів, Лівий Берег (а. с. 10).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 28, 29).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. за № 20310 та заборонено вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 60059428 від 13 вересня 2019 року (а.с. 32, 34).

При вирішенні питання про місце виконання виконавчого напису нотаріуса та, відповідно, підсудність даної цивільної справи колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема, ч. 12 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлено як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцем виконання виконавчого напису, який ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, є місце його роботи ПАТ «Закордоненергокомплектбуд», адреса реєстрації: 19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Лівий Берег за яким відбувається звернення стягнення на його дохід.

Зазначена адреса територіально відноситься до Канівського району Черкаської області.

Місцевий суд, встановивши місце знаходження офісу приватного виконавця, помилково ототожнив його з місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, яким, у розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Висновок суду першої інстанції про те, що необхідно направити вказану справу до суду за загальними правилами підсудності за місцем знаходження відповідача є необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що вказаний висновок місцевим судом зроблений після відкриття провадження у справі та вирішення питання про забезпечення позову, що свідчить про прийняття судом до свого провадження справи з дотриманням правил підсудності, оскільки, як зазначалося вище, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлено як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Таким чином, судом першої інстанції всупереч положенням цього закону помилково ототожнені місце розташування (знаходження) приватного нотаріуса та місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Отже, позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, були пред`явлені позивачем саме за місцем виконання вказаного виконавчого напису згідно з п. 12 ст. 28 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про передачу позову ОСОБА_1 на розгляд до Подільського районного суду м. Києва з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Водночас, підстави для направлення справи на новий розгляд, згідно до вимог апеляційної скарги, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, нормами цивільного процесуального законодавства не передбачені.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених скаржником у зв`язку з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги апеляційний суд не вирішує, оскільки остаточне рішення у спірних правовідносинах не прийнято.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича, задовольнити частково.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 березня 2020 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 02 червня 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак