У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2020 Справа №2-5989/05

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваніцької І.Ю., -

В С Т А Н О В И В:

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваніцької І.Ю., в якій просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцької І.Ю. щодо винесення вимоги про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року за вих. №18722; скасувати вимогу про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року за вих. №18722, винесену головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцькою І.Ю. та зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцьку І.Ю. направити рекомендованим листом на адресу боржника виконавчого провадження ОСОБА_1 примірник постанови про відкриття стосовно нього виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-5989, який виданий 18.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 40% від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.05.2005 року і до повноліття дитини. На підставі виконавчого листа №2-5989, який виданий 18.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом, Другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 23.03.2010 року в особі старшого державного виконавця Фінюк О.П. було відкрито виконавче провадження ВП № 18350489, в якому ОСОБА_1 визнано боржником. Всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» будь-яких відомостей про відкриття вказаного виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 від державного виконавця не отримував, будь-які відрахування із його заробітної платні під час роботи ОСОБА_1 в різних установах в період з 23.03.2010 року по даний час, а саме: в TOB «Тріор», ТОВ «Французький Бульвар», ТОВ «Імперіал» не проводились. В матеріалах виконавчого провадження відсутні повідомлення до рекомендованого листа, відповідно до якого ОСОБА_1 направлялась копія постанови про відкриття виконавчого провадження, у якому його визнано боржником. 23.01.2020 року за вих. № 18722 за підписом головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцької І.Ю. на адресу ОСОБА_1 надійшла вимога про примусове виконання судового рішення, яке відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 . Жодного разу, в період з 23.03.2010 року по 03.01.2019 року, ОСОБА_1 до державного виконавця не викликався. З врахуванням наведеного просить скаргу задовольнити.

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому вказує, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Представник Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), стягувач в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В силу вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка учасників процесу, належним чином повідомлених, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.11.2005 року стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 40% від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.05.2005 року і до повноліття дитини.

14.11.2005 року судом направлено виконавчий лист №2-5989/05 для виконання в ДВС м. Тернополя.

ОСОБА_3 . 22 лютого 2010 року звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 2-5989/2005, вказавши на те, що виконавчий лист по даній справі при пересиланні на адресу ДВС був втрачений.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2010 року постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі №2-5989/05 від 14.11.2005 року, виданого згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду.

18 березня 2010 року ОСОБА_3 отримала Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2010 року та дублікат виконавчого листа.

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.03.2010 року направлено дублікат виконавчого листа по справі № 2-5989/2010 на адресу Головного управління у Тернопільській області відділу ДВС № 1 Тернопільського міського управління юстиції.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 серпня 2010 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2005 року за ново виявленими обставинами у зв`язку з її необґрунтованістю.

23.01.2020 року за вих. № 18722 Тернопільським міським відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу державного виконавця про примусове виконання судового рішення, яке відбудеться о 10 год. 00 хв. 04.02.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року) сформулював правову позицію, згідно якої виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 статті 85 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон України «Про виконавче провадження») скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п`ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Частини 1, 2 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою

боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до змісту наведених норм, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою для початку провадження виконавчих дій у порядку, передбаченому ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Підставою для початку примусового викання рішення суду є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, оскільки державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

Таким чином, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі розпочинати проведення виконавчих дій.

Представник Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання будь-яких письмових пояснень не надав та доказів на спростування доводів скаржника суду не представив.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у новій редакції) у визначено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Частиною 1 вказаної статті закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у новій редакції) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів отримання заявником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підстав для призначення примусового виконання судового рішення відповідно до ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» (у новій редакції) в державного виконавця не було, тому суд дійшов переконання, що дії державного виконавця не відповідали вимогам закону, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги.

Згідно з вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У п. 18 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» містяться роз`яснення, де вказано, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (номер статті в ред. від 02.06.2016 р. N 1404-VIII), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Таким чином, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав скаржника, які підлягають захисту шляхом визнання неправомірними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцької І.Ю. щодо винесення вимоги про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року; скасування вимоги державного виконавця про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року, винесеної головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцькою І.Ю. та зобов`язання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцьку І.Ю. направити на адресу боржника ОСОБА_1 постанову про відкриття стосовно нього виконавчого провадження на підстав виконавчого листа №2-5989, який виданий 18.03.2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 259-261, 272, 447-453 ЦПК України, ст.ст. 18, 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваніцької І.Ю. задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцької І.Ю. щодо винесення вимоги державного виконавця про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року.

Скасувати вимогу державного виконавця про примусове виконання судового рішення від 23.01.2020 року, винесену головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцькою І.Ю.

Зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Іваніцьку І.Ю. направити на адресу боржника ОСОБА_1 постанову про відкриття стосовно нього виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-5989/05, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддяК. М. Грицай