Провадження 2/357/492/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 (далі - «Відповідач») про стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

05.04.2018 року між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики. За умовами договору від 05.04.2018 року Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 15.05.2019 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов Позивачем було складено розписку. В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернув Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики.

Оскільки, Відповідач не виконує свого обов`язку за договором і не повертає предмет позики, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти за договором позики від 05.04.2018 року в розмірі 7 000,00 грн., 1 140,33 грн. пені, 727,55 грн. інфляційні витрати, три проценти річних в розмірі 102,99 грн., а всього стягнути 9 739,27 грн.

22.06.2020 року в судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що знає Відповідача приблизно 1,5 роки, познайомилися оскільки, Відповідач працював у нього як у ФОП по найму з 2017 року по 2019 рік автослюсарем у м.Біла Церква. Під час цієї роботи Відповідач у квітні 2019 року звернувся до нього з проханням надати позику у розмірі 7 000,00 грн. для особистих потреб. У той же день він видав Відповідачу ці кошти готівкою. Це було у приміщенні автомайстерні. Приблизно на початку травня 2019 року Відповідач звільнився за власним бажанням, не розрахувавшись по боргу. Після цього він неодноразово звертався до Відповідача, але той борг не повертав, мотивуючи це відсутністю можливості.

22.06.2020 року в судовому засіданні Відповідач факт роботи у Позивача та факт отримання коштів у борг в розмірі 7 000,00 грн., а також факт власноручного складання розписки не оспорював. Математичного розрахунку штрафних санкцій також не оспорював. Втім, проти задоволення позову заперечував, оскільки з його слів ці кошти було утримано Позивачем із його заробітної плати за березень 2019 року. На цей час він не знає за що існує цей борг. У задоволенні позову просив відмовити.

Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

05.04.2018 року між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики. На підтвердження укладення вказаного договору та його умов Позивачем було надано суду оригінал розписки (а.с.24).

За умовами договору від 05.04.2018 року, оформленого належною розпискою, Відповідач отримав у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. та зобов`язувався повернути дану суму коштів до 15.05.2019 року.

В порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач не повернула Позивачу борг у строк, обумовлений договором позики.

Суд роз`яснив Відповідачу право надати будь-які докази (в т.ч. розрахункові документи тощо), втім, той повідомив, що жодних доказів на підтвердження погашення боргу надати не може.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

18.01.2017 року Верховним Судом України було висловлено правову позицію у справі за 36-2789цс16 відповідно до якої договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок пені: сума боргу 7 000,00 грн.*17%*173 дні (з 16.05.2019 рік по 04.11.2019 рік) = 1 140,33 грн.

Розрахунок відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції: сума боргу 7 000,00 грн.* 173 дні (з 16.05.2019 рік по 04.11.2019 рік)*індекс інфляції 101.8% =727,55 грн.

Розрахунок відсотків з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми: сума боргу 7 000,00 грн.* 173 дні (з 16.05.2019 рік по 04.11.2019 рік)*3% =102,99 грн.

Таким чином, враховуючи наявність оригіналу боргової розписки у Позивача, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором позики від 05.04.2018 року в сумі 7 000,00 грн., пеню - 1 140,33 грн., інфляційні втрати - 727,55, 3% річних - 102,99 грн., судовий збір 768,40 грн., а всього стягнути - 9 739,27 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір також необхідно стягнути з Відповідача.

Керуючись ст.ст.1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) суму основної заборгованості - 7000,00 грн., пеню - 1140,33 грн., інфляційні втрати - 727,55, 3% річних - 102,99 грн., судовий збір 768,40 грн., а всього стягнути - 9739,27 грн. (дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 27 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.06.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров