УХВАЛА

23 червня 2020 року

м. Київ

справа № 161/1147/16-ц

провадження № 61-37720св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сбербанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року в складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк Росії»), перейменованого в Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк Росії»), про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року, позов задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням Луцького відділення №1 ПАТ «Сбербанк» з 28 грудня 2015 року. стягнуто з ПАТ «Сбербанк» на користь ОСОБА_1 130 400,20 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 3 000,00 грн моральної шкоди, вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05 липня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Сбербанк» задоволено частково, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2018 року в позові ОСОБА_1 до ПАТ «Сбербанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 рокуапеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2018 року скасовано, позов задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючого відділенням Луцького відділення №1 ПАТ «Сбербанк» з 28 грудня 2015 року, стягнуто з ПАТ «Сбербанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 130 400,20 грн, 2 000,00 грн за заподіяну моральну шкоду, 1 378 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору, рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за один місяць у розмірі 21 915,97 грн допущено до негайного виконання, стягнуто з ПАТ «Сбербанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 334,00 грн.

22 червня 2018 рокуАТ «Сбербанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 14 лютого 2018 року, а також зупинити виконання постанови Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Сбербанк», клопотання АТ «Сбербанк» про зупинення виконання судового рішення задоволено частково, відмовлено в зупиненні постанови Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць і поновлення на роботі, в іншій частині зазначене судове рішення зупинено до закінчення касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

З урахуванням категорії і складності справи, на підставі частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» на постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 травня 2018 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. М. Ігнатенко В. С. Жданова
В. А. Стрільчук