Ухвала

23 червня 2020 року

м. Київ

справа № 705/3798/15-ц

провадження № 61-7812ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Колодистенської сільської ради Уманського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «А»; веранду «а»; навіс «Б, Ж, К»; сарай «В, М»; сарай «Н, П»; гараж «Г»; літню кухню «Д»; баню «Е»; погріб «З, О»; вбиральню «Л»; огорожу № 1, № 4; ворота з хвірткою № 2; ворота № 3; колонку № 5; замощення «I»; що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Уманський міськрайонний суд Черкаської області рішенням від 16 липня 2015 року позов задовольнив. Визнав за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «А»; веранду «а»; навіс «Б, Ж, К»; сарай «В, М»; сарай «Н, П»; гараж «Г»; літню кухню «Д»; баню «Е»; погріб «З, О»; вбиральню «Л»; огорожу № 1, № 4; ворота з хвірткою № 2; ворота № 3; колонку № 5; замощення «I»; що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, від імені якого діяв представник ОСОБА_5 , подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 01 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилив. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року залишив без змін.

08 травня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року у вищевказаній справі.

В касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що ОСОБА_1 участі в судовому розгляді в суді першої інстанції не брав, до участі судом не залучався. 01 грудня 2015 року апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , було прийнято рішення, яким апеляційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Дане рішення апеляційної інстанції було прийнято без участі ОСОБА_1 та його представника. Ухвалу апеляційного суду від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 не отримав. Про наявність оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 01 грудня 2015 року та про її зміст ОСОБА_1 дізнався через свого представника, в результаті розгляду іншої цивільної справи № 705/3345/15 за його позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту ОСОБА_4 від 08 серпня 2013 року недійсним. Представником ОСОБА_1 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами даної справи, а отже, ОСОБА_1 ознайомився з ухвалою апеляційного суду від 01 грудня 2015 року саме 12 березня 2020 року. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)» з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин (зі змінами).

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 травня 2020 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів, а також надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а також роз`яснено заявнику про наслідки невиконання цієї ухвали.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 370, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримала вказану ухвалу 06 червня 2020 року.

15 червня 2020 року на виконання вимог вказаної ухвали представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала засобами поштового зв`язку матеріали на усунення недоліків.

В касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що ОСОБА_1 участі в судовому розгляді в суді першої інстанції не брав, до участі судом не залучався. 01 грудня 2015 року апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , було прийнято рішення, яким апеляційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Дане рішення апеляційної інстанції було прийнято без участі ОСОБА_1 та його представника. Ухвалу апеляційного суду від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 не отримав. Матеріали справи № 705/3798/15ц не містять підтвердження надсилання ухвали апеляційного суду від 01 грудня 2015 року на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується фотокопією опису справи. Також, матеріали містять довідку складену судом про те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідно фіксування технічними засобами не здійснювалося. Розписок про отримання оскаржуваної ухвали апеляційного суду під розписку в матеріалах справи не містяться, на титульному аркуші справи містяться записи лише про отримання представниками рішення у справі в першій інстанції. Крім того, ОСОБА_1 з жовтня 2015 року у зв`язку з погіршенням свого стану здоров`я не мав можливості та не перетинав кордон України, що підтверджується фотокопією його паспорта з відповідними відмітками прикордонної служби України. Враховуючи викладене, вважає, що саме апеляційним судом порушено норми статті 222 ЦПК України 2004 року, факт відсутності перебування на території України з жовтня 2015 року ОСОБА_1 , дають підстави поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. Про наявність оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 01 грудня 2015 року та про її зміст ОСОБА_1 дізнався через свого представника, в результаті розгляду іншої цивільної справи № 705/3345/15 за його позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту ОСОБА_4 від 08 серпня 2013 року недійсним. Представником ОСОБА_1 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами даної справи, отже, про зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду стало відомо в рамках даної справи, а саме 12 березня 2020 року. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)» з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин (зі змінами).

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 13 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за рамки, та екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Зазначені у клопотанні обставини не можна вважати надзвичайними чи невідворотними подіями, що унеможливили подання заявником касаційної скарги, оскільки вони зводяться до незгоди з процесуальними діями апеляційного суду та не пояснюють неможливості реалізації заявником протягом тривалого часу (майже п`яти років) свого права на касаційне оскарження рішення суду. Наведені аргументи заявника не свідчать про наявність обставин, які містять ознаки непереборної сили.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у поданому нею клопотанні підміняє підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з підставами для касаційного перегляду судових рішень, скаргу на яке подано особою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у зв`язку з пропуском такого строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Обґрунтовуючи порушення апеляційним судом норми статті 222 ЦПК України 2004 року та факт відсутності перебування на території України з жовтня 2015 року ОСОБА_1 , заявник не вказала обставин непереборної сили, у зв`язку з виникненням яких касаційна скарга на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року подана після спливу тривалого часу (маже п`яти років) з часу ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 грудня 2015 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 1291 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано після спливу одного року з моменту проголошення судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений законодавством строк, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обставини не є обставинами непереборної сили, а тому не дають підстав для висновку про існування передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України обставин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Колодистенської сільської ради Уманського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко