РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Рівне

Справа № 569/8371/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/722/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач),Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство "Київстар",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Сиськовою Оксаною Леонідівною, на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2020 року в складі судді Бердія М.А., проголошене в м. Рівне, дата складання повного судового рішення не вказана,

в с т а н о в и в:

04.07.2016 року ПрАт "Київстар" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги зв`язку.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 04.11.2013 року між ним та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання послуг стільникового мобільного зв`язку стандартів GSM-900 та GSM-1800 (надалі - Угода), у відповідності з умовами якої, а також Замовленням на послуги стільникового мобільного зв`язку N6173486 позивач надає відповідачу послуги стільникового мобільного зв`язку стандарту GSM-900 та GSM-1800, а відповідач користується вищенаведеними послугами та своєчасно оплачує їх вартість позивачу на умовах, викладених в Угоді.

Однак, станом на 31.12.2013 року у відповідача виникла заборгованість за надані ним послуги стільникового мобільного зв`язку в сумі 73 283,22 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 2-24747481 від 31.12.2013 року.

Вважає, що крім вказаної заборгованості з відповідача також підлягає стягненню на його користь 3% річних, інфляційні нарахування у відповідності до ст. 625 ЦК України та пеня, передбачена ст. 36 Закону України "Про телекомунікації", за період з 31.12.2013 року по 10.02.2015 року.

На підставі викладеного просив ПрАТ "Київстар" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за наданні послуги зв`язку в розмірі 73283,22 грн., 3% річних в розмірі 2451,47 грн., інфляційні нарахування в розмірі 18225,22 грн. та пеню в розмірі 8660,45 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2019 року позов ПрАТ "Київстар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги зв`язку задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Київстар" заборгованість за наданні послуги зв`язку в розмірі 73283,22 грн., 3% річних за період з 31 грудня 2013 року по 10 лютого 2015 року в розмірі 2451,47 грн., інфляційні нарахування за період з 31 грудня 2013 року по 10 лютого 2015 року в розмірі 18225,22 грн. та пеню за період з 31 грудня 2013 року по 10 лютого 2015 року в розмірі 8660,45 грн.

Рішення мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання за угодою, укладеною з позивачем 4 листопада 2013 року, належним чином не виконує, в результаті чого за період з 31 грудня 2013 року по 10 лютого 2015 року виникла прострочена заборгованість, яка ОСОБА_1 не погашена.

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що наявність угоди про надання послуг стільникового мобільного зв`язку та замовлення на послуги стільникового мобільного зв`язку не свідчить про надання телекомунікаційних послуг, а лише підтверджує наявність договірних зобов`язань.

Надані позивачем копії рахунку-фактури №15-1317305 від 31.10.2015 року та рахунків № 2-24747481 від 31.12.2013 року, №15-1317305 від 31.10.2015 року не являються доказами, які підтверджують факт виникнення, наявності та існування розміру заборгованості за надання телекомунікаційних послуг.

Позовна заява та подані докази не містять жодного посилання на те, з якими саме з якими саме Тарифами та Правилами ознайомилася і прийняла відповідачка при підписанні угоди та замовленні, що унеможливлює встановити визначення правильності розрахунків,

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того факту, що відповідачем у відповідності до вимог п.3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 було надано усвідомлену згоду на отримання послуги в режимі роумінгу, а також, доказів того, що відповідач була ознайомлена із порядком і умовами надання вказаної послуги, її вартістю та погодилася із запропонованими умовами.

Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація про перебування відповідача поза межами України, а тому відсутні докази користування ОСОБА_1 послугами роумінгу.

Також, оскаржуваним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 пеню за період з 31.12.2013 року по 10.02.2015 року, тобто поза межами річного строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст. 258 ЦК України.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у позові ПрАТ "Київстар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги відмовити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2013 року між ПрАТ "Київстар" та ОСОБА_1 було укладено угоду №6173486 про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, за умовами якої оператор надає абоненту послуги рухомого (мобільного) зв`язку, а абонент користується вищенаведеними послугами зв`язку та своєчасно оплачує оператору їх вартість на умовах, викладених в цій угоді.

В цей же день ПрАТ "Київстар" та відповідачем ОСОБА_1 було підписано замовлення до угоди №6173486.

Пунктом 3.2.1 угоди про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку передбачено, що абонент зобов`язується своєчасно оплачувати послуги зв`язку оператора згідно з чинними тарифами, підтримувати авансовий платіж не нижчу мінімального рівня, встановленого діючими тарифами, та сплачувати щомісячну абонентну плату. Абонентна плата сплачується абонентом і в тому випадку, коли надання йому послуг зв`язку призупинено за неоплату наданих оператором послуг зв`язку, у випадку виникнення заборгованості абонента щодо наданих оператором послуг зв`язку, абонент зобов`язаний, погасити таку заборгованість протягом п`яти днів з моменту, який настав раніше: а) отримання від оператора відповідного повідомлення або б)припинення надання послуг зв`язку внаслідок вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня.

Роумінг в мережах інших операторів рухомого (мобільного) зв`язку абонент отримує та оплачує за встановленими правилами та тарифами оператора (п. 3.2.2. угоди).

У п.1 угоди встановлено, що тарифи/тарифний план вартість послуг рухомого (мобільного) зв`язку оператора, виражена у грошовій формі, зокрема щодо розміру авансових платежів, початкового платежу та щомісячної абонентної плати тощо.

Із підписаного ОСОБА_1 замовлення до угоди №6173486 слідує, що вона висловила бажання на отримання у позивача послуг рухомого (мобільного) зв`язку за тарифним планом "інтернет 3G".

Пунктом 58 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМ України від 11 квітня 2012 року № 295, встановлено, що тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України Про телекомунікації підлягають державному регулюванню. Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний). Інформація про вартість послуги, яка оприлюднюється, повинна включати в себе відомості про податок на додану вартість та інші обов`язкові збори (платежі) відповідно до законодавства.

Крім того, підписом у вказаному замовленні відповідач підтвердила отримання нею повної та детальної інформації щодо послуг зв`язку ПрАТ "Київстар" та свою згоду з умовами тарифних планів оператора.

Пунктом 3.4.3 угоди про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку передбачено, що оператор надає абоненту, на його прохання, в Центрі обслуговування абонентів, на корпоративному сайті оператора або по телефону довідкову інформацію щодо послуг зв`язку, поточного покриття мережі, тарифів та залишку авансового платежу.

Однак, відповідачем не надано доказів того, що ПрАТ "Київстар" її не було ознайомлено із умовами тарифних планів, при укладенні угоди про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку або не надано їй такої інформації на її звернення.

Відповідно до п.п. 27 п.39 Правил оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку.

При цьому, ні укладеною між сторонами угодую, ні Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, не передбачено вчинення абонентом, з яким оператором укладено письмовий договір, додаткових дій для підтвердження замовлення послуги роумінгу кожного разу при її використанні.

Згідно п. 68 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або наступної оплати.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму борту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 36 вказаного Закону споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Такий розмір пені встановлений і п.5.2 договору від 04.11.2013 року. Строк позовної давності щодо сплати неустойки встановлений договором у 3 роки.

Із рахунку № НОМЕР_1 від 31.12.2013 року вбачається, що по особовому рахунку абонента ОСОБА_1 наявна заборгованість за надані послуги роумінгу в розмірі 73283,22 грн.

Відповідачем будь-яких доказів неотримання нею від ПрАТ "Київстар" вказаних послуг рухомого (мобільного) зв`язку суду не надано.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2015 року по справі №569/5246/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за наданні телекомунікаційні послуги в розмірі 102620 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 червня 2016 року вказаний судовий наказ скасовано.

Згідно наданого позивачем розрахунку, правильність проведення якого відповідачем не оспорюється, за період з 31 грудня 2013 року по 10 лютого 2015 року розмір 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 2451,47 грн., інфляційні нарахування - 18225,22 грн., а пеня - 8660,45 грн.

Відповідач в добровільному порядку не оплатила надані їй телекомунікаційні послуги, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за надані послуги, 3% річних, інфляційних втрат та пені.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про перше судове засідання, призначене на 22.09.2016 року, після чого її представником було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

В подальшому судом першої інстанції неодноразово направлялись відповідачу повідомлення про дату, час та місце розгляду справи за адресою зареєстрованого у встановленому порядку місця її проживання. Однак, всі поштові відправлення поверталися до суду без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Будь-яка інша адреса відповідача в матеріалах справи відсутня.

Також, ОСОБА_1 викликалась в судове засідання, призначене на 10.04.2019 року, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність в суді справи за заявленим до неї позовом, однак остання не цікавилась станом відомого їй судового провадження до ухвалення судом рішення у справі, а тому доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при ухваленні заочного рішення без участі відповідача є безпідставними.

Не заслуговують на увагу доводи про відсутність в матеріалах справи інформації про перебування відповідача поза межами України, так як будучи обізнаною про наявність в провадженні суду даної справи відповідач не скористалась наданими їй процесуальними правами на подачу заперечень на позов та подання доказів на спростування позовних вимог, зокрема щодо перебування нею на території України на момент надання позивачем послуг роумінгу.

Також, необґрунтованими є доводи представника відповідача про стягнення судом пені поза межами строку позовної давності, оскільки пунктом.5.2, укладеної між сторонами угоди, встановлено строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки у 3 роки.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375 ,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Сиськовою Оксаною Леонідівною, залишити без задоволення.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2020 року залишити без змін.

Понесені витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести за рахунок ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст виготовлений 2 червня 2020 року

Судді: Бондаренко Н.В.

Хилевич С.В.

Боймиструк С.В.