ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3682/20 Справа № 179/437/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Сільгосппідприємство Дудківка на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка», третя особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про дострокове розірвання договору оренди та стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «СП «Дудківка» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Договір оренди (№ 135) земельної ділянки, укладений 29 серпня 2002 року між ОСОБА_2 і ТОВ «СП «Дудківка», право оренди зареєстроване 04 лютого 2015 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, номер запису про інше речове право: 8657424 розірвано. Стягнуто з ТОВ «СП «Дудківка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 17820 грн. 89 коп., судовий збір в розмірі 946 грн. 61 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 2 а.с.33-38).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ СП Дудківка подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову (том 2 а.с.45-54).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 серпня 2002 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Дудківка» укладено договір оренди № 135 земельної ділянки площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, строком на 10 років починаючи з дати його державної реєстрації (а.с. 13-17).

18 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Дудківка» укладено додаткову угоду до договору оренди № 135 земельної ділянки, згідно умов якої визначено строк дії договору оренди до 10 грудня 2029 року (а.с. 239), право оренди за яким зареєстровано Державним реєстратором Реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 лютого 2015 року (а.с. 18).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,75 га, кадастровий номер :01:001:0162, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 15.11.2016 року (а.с. 19-20).

Сторони узгодили орендну плату тільки в натуральній та відробітковій формі. За використання земельної ділянки в період з 29.08.2002 року по 31.12.2016 року мати позивача та він отримували своєчасно орендну плату і тільки зерном, оскільки у них власне господарство, яке потребує грубих кормів, проводилась оранка та культивація. За використання земельної ділянки за період 2017-2018 роки орендар не видавав орендну плату, не проводив оранку та культивацію городів.

Згідно п. 2.2 договору оренди земельної ділянки узгоджено орендну плату наступним чином: натуральна форма: пшениця - 500 кг, фуражне зерно - 1500 кг, соняшник - 200 кг, цукор - 75 кг. Відробіткова форма: обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів до 0,3 га, механічне збирання зернових до 0,3 га, надання транспортних послуг до 30 км. Орендар сплачує орендну плату після збору урожаю щорічно до 31 грудня.

З відомостей про нарахування орендної плати за 2017 рік вбачається, що позивачу нараховано, однак не виплачено, орендну плату: пшениця - 500 кг, ячмінь 250 кг, кукурудза 1250 кг, соняшник 300 кг, цукор - 75 кг, солома 50 тюків (а. с. 48-53). Відповідно до накладної № 26/11 від 30 листопада 2017 року ОСОБА_3 отримала 1000 кг ячменю в рахунок орендної плати ОСОБА_1 за 2017 рік (а.с. 54).

З відомостей про нарахування орендної плати за 2018 рік вбачається, що позивачу нараховано, однак не виплачено, орендну плату: пшениця - 500 кг, ячмінь 1 250 кг, кукурудза 1250 кг, соняшник 300 кг, цукор - 75 кг, солома 50 тюків (а. с. 55-60).

В судовому засіданні допитані, як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що працюють у ТОВ «СП «Дудківка» Ними особисто повідомлявся позивач про необхідність отримання орендної плати, однак останній відмовився від її отримання, зазначаючи, що не бажає продовжувати орендні відносини.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що є донькою позивача та за дорученням батька зверталася до керівництва ТОВ «СП «Дудківка» щодо виплати орендної плати, у зв`язку із чим, їй у 2017 році було надано в рахунок орендної плати 1000 кг ячменю, у 2018 році не отримувала орендну плату.

Судом встановлено, що сторони погодили орендну плату в натуральній та відробітковій формі. Однак, у порушення умов вказаного договору, орендарем виплачувалася орендна за 2017 рік не в повному обсязі, а в 2018 році взагалі не виплачена, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, визначеної договором.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «СП «Дудківка» істотно порушило умови спірного договору, а саме систематично не сплачувало орендну плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1 і 2 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті «д» ч.1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначений висновок повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постановах: від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, а також № 61-41932ск18 від 06 березня 2019 року.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач на протязі 2017-2018 року систематично не виконував взятих на себе договірних зобов`язань по належній виплаті орендної плати за договором оренди землі на користь позивача.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача про неможливість виплати орендної плати через неявку позивача до місця видачі орендної плати, оскільки таке місце видачі орендної плати не передбачено умовами договору, у той час, як відповідач взяв на себе такі зобов`язання за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Доказів того, що ТОВ «СП «Дудківка» здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України.

Акти від 03.11.2017 року, від 04.09.2018 року, 30.08.2019 року складені представниками ТОВ «СП «Дудківка» про відмову в отриманні орендної плати позивачем (а.с. 205, 206, 238) не можуть бути свідчити про належне виконання зобов`язань відповідачем, оскільки останнім не надано доказів неможливості виплати орендної плати у строк визначений договором. Так само, відповідачем не доведено неможливість здійснення відробіткової форми орендної плати, виходячи з обставин того, що у 2016 році умови договору щодо виплати орендної плати виконані в повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки ТОВ «СП «Дудківка» істотно порушило умови спірного договору, а саме систематично не сплачувало орендну плату.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив із обґрунтованості заборгованість з орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 17820 грн. 89 коп., виходячи з розміру орендної плати встановленої в додатковій угоді до договору оренди в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 239), враховуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка становить 297014 грн. 91 коп. (а. с. 24).

Доводи апеляційної скарги, що договором оренди не було передбачено виплату оренди в грошовій формі, а сторони погодили виплату та отримання орендної плати виключно в натуральній формі, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначене спростовується п.2.2. Договору оренди № 135 від 29.08.2002.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Сільгосппідприємства Дудківка залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: