Провадження № 2-н/219/242/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2020 суддя Хомченко Л.І., Артемівського міськрайонного суду Донецької області розглянув заяву приватного підприємства «ВІЛС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у період з грудня 2016р. по 30.06.2019 року з боржників: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер не відомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 2688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 47 копійок, індексу інфляції у розмірі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять ) гривень 29 копійок, 3% річних у сумі 177 (сто сімдесят сім) гривень,83 копійки,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява приватного підприємства «ВІЛС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у період з грудня 2016р. по 30.06.2019 року з боржників: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер не відомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 2688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 47 копійок, індексу інфляції у розмірі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять ) гривень 29 копійок, 3% річних у сумі 177 (сто сімдесят сім) гривень,83 копійки.

Суддя, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважає необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі заяви про видачу судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, а також , якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, з боржником договір про надання послуг не укладався. Крім того, заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період більший ніж три роки до дати звернення з заявою про видачу судового наказу до суду.

У випадках споживання послуг без укладання письмового договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Також, відповідно до ч.2 ст.42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до зазначених положень ЦПК України заявником та боржником у наказному провадженні мають бути особи, які мають цивільну процесуальну дієздатність.

З матеріалів справи вбачається, що приватним підприємством «ВІЛС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг заявлено вимогу про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання в тому числі і з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до неповнолітньої особи.

Відповідно до ст.33 ЦК України, неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

В даному випадку неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не укладала договір з приватним підприємством «ВІЛС» до повноліття не є стороною в правовідносинах із заявником щодо наданих послуг теплопостачання, оскільки згідно Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства» саме її батьки мають забезпечити виховання, навчання і розвиток дитини, в тому числі матеріальне утримання дитини, належні умови проживання, що включає і оплату комунальних послуг.

Тобто неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо правовідносин з утримання житлового фонду та прибудинкової території, не має цивільної процесуальної дієздатності, у зв`язку з чим заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статей 42, 47, 163 ЦПК України

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 163,165,166,260,261,353,354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити приватному підприємству «ВІЛС» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг у період з грудня 2016р. по 30.06.2019 року з боржників: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер не відомий, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 2688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 47 копійок, індексу інфляції у розмірі 1235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять ) гривень 29 копійок, 3% річних у сумі 177 (сто сімдесят сім) гривень,83 копійки.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І. Хомченко