Справа №242/2322/20
Провадження №2/242/996/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01 червня 2020 року м.Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перевіривши позовну заяву, суд дійшов висновку, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3, ч.6 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві позивач зазначив, що після смерті діда залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку померлий отримував в Селидівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується письмовою відповіддю від 13.05.2020 року.

З письмової відповіді Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 5076/02 від 13.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Селидівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, після його смерті, у жовтні 2019 року було виплачено допомогу на поховання, після чого було закрито особовий рахунок.

У зазначеному листі нічого не зазначення про наявність недоотриманої пенсії.

Отже, позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» пленум Верховного Суду України зазначив, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.11-1 Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців, заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Згідно ст.9-1 Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2019 року вбачається, що представник позивача ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 спадкоємця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м.Бахмут, вул..Незалежності, 32), з заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: нараховану спадкодавцю та неодержану ним за життя пенсію.

Отже, місцем відкриття спадщини є м.Бахмут, Донецької області, що є підсудністю Артеміського міськрайонного суду Донецької області.

Тому незрозуміло, з яких підстав позивач зазначив відповідачем Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, а також у суду виникають сумніви щодо підсудності даного позову Селидівському міському суду Донецької області.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність вимогам ст. 175 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21 лютого 1975 року, "Де Жуффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року. Тому, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вказані недоліки мають бути усунені протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Територіальної громади Селидівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Коліщук