Провадження № 2-к/761/2/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Савенко О.І.,

представника заявника Мозолевської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, заінтересована особа - ОСОБА_2 .

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, у якому заявник просив визнати в Україні рішення Сімейного Суду міста Лімасол від 20.05.2015 року (№ позову 133/2015), яке набрало законної сили 08.07.2015 року та яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 01.06.2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, запис № 732.

25.10.2019 року ОСОБА_2 запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року клопотання було призначено до судового розгляду на 18 березня 2020 року об 16:00 год.

На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва від 14.01.2020 року було здійснено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3

Ухвалою судді Рибака М.А. від 20.01.2020 року було призначено розгляд клопотання на 19 березня 2020 року об 11:30 год.

19.03.2020 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи було відкладено на 01.06.2020 року.

В судовому засіданні 01.06.2020 року представник заявника подане клопотання підтримала та просила суд про його задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Заслухавши пояснення представника особи, яка подала клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України. Відповідно до ст. 23 Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей від 19.10.1996р., ратифікованої Україною 14.09.2006р. та ратифікованої ФРН 17.09.2010р., заходи, вжиті органами Договірною Держави, визнаються в силу закону в усіх інших Договірних Державах. Будь-яка зацікавлена особа може звернутися до компетентних органів Договірної Держави з проханням про прийняття рішення щодо визнання або невизнання заходу, ужитого в іншій Договірній Державі. Процедура визначається правом Держави, в якій подається прохання(ст.24 Конвенції). При цьому кожна Договірна Держава застосовує до визнання з метою виконання або реєстрації просту та швидку процедуру (ст.26 Конвенції). Тобто, процедура визнання рішення німецького суду на території України у даному випадку визначається правом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464 - 466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зокрема, повинно містити мотиви подання клопотання. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи, зокрема, офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше).

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено судом, до клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду були додані документи, визначені ст. 466 ЦПК України, а саме: засвідчена копія рішення Сімейного Суду міста Лімасол з перекладом на українську мову, в якому зазначено, що воно є остаточним та містяться відомості про повідомлення заінтересованих осіб про розгляд справи.

Згідно засвідченої копії рішення Сімейного Суду міста Лімасол від 20.05.2015 року № позову 133/2015, вказано, що цей суд після заслуховування всього, що було сказано адвокатом і різними свідками 20.05.2015 року в день слухання позову, цим оголошує розірваними подружні відносини сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із Угодою між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах, яка ратифікована Законом України від 22 вересня 2005 року N 2910-IV та набула чинності для України 18.03.2006 року, передбачено, що відповідно до умов, передбачених у статті 21, кожна Договірна Сторона визнає та виконує на своїй території такі судові рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони: судові рішення у цивільних справах, включаючи сімейні справи. Рішення, зазначене в статті 20 цієї Угоди, підлягає визнанню та виконанню за таких умов: a) якщо воно є остаточним та підлягає виконанню відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої воно було винесене; b) у разі винесення рішення за відсутності відповідача, він був належним чином повідомлений про розпочате провадження у справі, дату, час і місце її слухання згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесене судове рішення; c) якщо немає остаточного рішення, винесеного раніше судом запитуваної Договірної Сторони про той же предмет між тими самими сторонами; d) якщо в суді запитуваної Договірної Сторони не було розпочато провадження про той же предмет з тих же підстав між тими самими сторонами раніше ніж провадження, у якому було винесено відповідне рішення; e) визнання та виконання рішення не суперечитиме публічному порядку запитуваної Договірної Сторони; f) рішення чи його наслідки не суперечитимуть основним принципам та законодавству запитуваної Договірної Сторони; g) рішення винесене судом, який має юрисдикцію відповідно до положень статті 17.

Дослідивши матеріали поданого клопотання перевіривши їх відповідність вимогам закону та міжнародних угод, суд приходить до висновку про визнання в Україні рішення іноземного суду та вважає вказане клопотання таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 466-470, 471-473 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, заінтересована особа - ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати в Україні рішення Сімейного Суду міста Лімасол від 20.05.2015 року (№ позову 133/2015), яке набрало законної сили 08.07.2015 року та яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 01.06.2001 року Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, запис № 732.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено: 03.06.2020 року.