Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/335/20
Номер провадження2/711/966/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Казидуб О. Г.

при секретарі Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановлення місця проживання дитини.Свої вимоги мотивує тим, що 17.06.2016 зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у відділі РАЦС Бабушкинського РВ у м. Дніпропетровську. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - стяга ОСОБА_3 , 2016 р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що з 2017 року її загальний стан здоров`я погіршився і при зверненні за медичною допомогою було встановлено діагноз - бронхіальна астма. В період з 2017 по 2019 роки вона лікувалася у лікаря-алерголога, однією з рекомендацій лікаря була зміна місця проживання, оскільки, екологічна ситуація у м. Дніпро систематично негативно впливала на її самопочуття та стан здоров`я і стала причиною розвитку даного захворювання. Тому, вона не може за станом здоров`я виїхати до місця проживання відповідача. Нею було прийнято рішення дотриматись рекомендації лікаря та змінити місце проживання, проте, відповідач відмовився підтримати її, почалися сварки і непорозуміння. Відповідач систематично ігнорував її скарги на самопочуття та не надав жодного сприяння у лікуванні. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. З червня 2019 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спір щодо поділу майна між нею та чоловіком відсутній, спільного майна не мають.

Також, зазначає, що на даний час їхній неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з нею, спір щодо місця проживання дитини відсутній. Син зареєстрований та проживає з нею за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві власності її батьку, проживають в ній на праві постійного безоплатного користування. Відповідач проживає в квартирі за наймом.

Крім того, вказує, що вона одна не може забезпечити дитині належний рівень життя. Тому, батько, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти, оскільки, працює в ГУ ДФС Дніпропетровської області на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ та його річна заробітна плата за 2018 рік становила 175018 грн.

Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; встановити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з нею; зобов`язати відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі та в порядку визначеному законом.

25 березня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу за її відсутності. Також вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити, разом не проживають як подружжя з березня місяця. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ». Також зазначила, що відмовляється від позовної вимоги про встановлення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з нею.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 червня 2016 року, згідно Свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_1 ), сторони зареєстрували шлюб в Бабушкінському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 228.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2 , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами про розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають як подружжя з червня 2019 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Також, згідно свідоцтва про народження (Серія НОМЕР_2 ), виданого Красногвардійським районним у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В графі «батько» вказаний - ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свого сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду (15 січня 2020 року) і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

А тому, на підставі ст.. 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .

Також з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840грн. 80 коп., згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 56, 80, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України, ст.ст.3, 4, 12,13, 76, 81, 89, 133, 200, 206, 263, 264 , 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований 17 червня 2016 року у Бабушкінському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 228.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року та продовжувати до повноліття дитини.

Рішення в частині щомісячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апелційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49,83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393,395,398,407,424цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 26 червня 2020 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб