Справа №295/6396/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Єригіної І.М.,

секретаря судового засідання - Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі заяву ОСОБА_1 по забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить суд заборонити відповідачу, ОСОБА_2 , вчиняти дії пов`язані із вивезенням дитини за межі Житомирської області без згоди позивача, а також чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною шляхом зміни місця проживання дитини без відома та дозволу батька дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, подану заяву, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно із вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням:розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити можливе виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Відповідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Обмеження або позбавлення зазначених прав батьків повинно мати дійсно вагомі підстави.

Таким чином, у випадку задоволенням заяви позивача про забезпечення позову суд фактично передчасно вирішить питання позовних вимог по суті.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, виходячи з пов`язаності заходу забезпечення позову з його предметом, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, згідно з вимогами ст. ст. 151-153, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І.М. Єригіна