Справа №766/3740/20 н/п 2-о/766/553/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Білої А.Ю.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентина Геронтіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , з 2001 року по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що вона з 2001 року по 07.01.2020 рік вона перебувала з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім`єю, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет, робили косметичні ремонти, купували побутову техніку, піклувалися один про одного. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті 10.02.2020р. звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб, яке підтверджувало б факт наявності шлюбних відносин, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд.

Заявник та її представник в судовому засіданні уточнили заяву та за підставами вказаними в заяві остаточно просили встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 01.01.2004 року по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Херсонським міським відділом ЗАГС ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблений актовий запис №84.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблений актовий запис №1540.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений актовий запис №31.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого Суворовським відділом РАЦС м. Херсона 26.10.1993року, шлюб укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 розірвано 26.10.1993року, про що внесено відповідний актовий запис №772.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка йому належали під час життя на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2010 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.07.2010 року №344.

10.02.2020р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб, яке підтверджувало б факт наявності шлюбних відносин, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду.

Відповідно до довідки ОСББ «Алмаз» від 24.02.2020р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом з 2001р. по 07.01.2020 р . за адресою АДРЕСА_1 та вели спільно господарство.

Відповідно до акту про спільне проживання та ведення спільного господарства від 24.02.2020р. засвідченого ОСББ «Алмаз» ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом з 2001р. по 07.01.2020р. за адресою АДРЕСА_1 про що засвідчили сусіди ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суду пояснили, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім`єю, піклувались та підтримали один одного, поводили себе як чоловік та дружина, були пов`язані спільним побутом та введенням спільного домашнього господарства з 2001 року по день смерті ОСОБА_3 .

Крім того, надані заявником фотографії свідчать про знайомство сторін, про спільне коло знайомих і проведення разом вільного часу.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень наданих у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, та введенням спільного домашнього господарства з 2004 року по день його смерті, що підтверджено письмовими доказами та показами свідків, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1264, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.7, 8, 81, 83, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентина Геронтіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 01.01.2004 року по день його смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний текст рішення складено 23.06.2020 року