Справа № 216/1306/19
провадження 2/216/1042/20
25 травня 2020 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.
секретаря судового засідання Крейси О.О.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської райради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням, -
04 березня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідачі були зареєстровані зі згоди вже померлих їх родичів і з грудня 2013 року по теперішній час в будинку за адресою: АДРЕСА_1 жодного разу не з`являлися, ніяких їх особистих речей у будинку немає. Реєстрація відповідачів у їх домоволодінні призводить до нарахування комунальних платежів, які їм важко сплачувати
У судове засідання позивачі не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином.
Відповідно до вимог ч. 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин та не подали відзив, а позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.
Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7), ОСОБА_3 є власником 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8,9), ОСОБА_2 є власником 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10,11), ОСОБА_4 є власником 2/9 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності (а.с.12), ОСОБА_5 є власником 2/9 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.13,14).
Довідками № 646 від 15.01.2019, яка видана відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с.15), крім того там же зареєстровано, відповідно до довідки № 2244 від 13.03.2019, місце проживання відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Разом із цим, із акту наданого головою квартального комітету № 31 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі радивбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не проживають у будинку АДРЕСА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»).
Як слідує із змісту позовної заяви, позивачі просили визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Оскільки позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є співвласниками спірного будинку, а відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи зареєстрованими порушують право користування та розпорядження позивачами домоволодінням АДРЕСА_1 , тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивачів підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 153,68? грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 223, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», п.33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської райради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом позбавлення осіб права користування житловим приміщенням- задовольнити.
Усунути перешкоди власникам будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 у здійсненні ними права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 153,68 грн. з кожного (сто п`ятдесят три гривні шістдесят вісім копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІН - НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_2 ,

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІІН НОМЕР_2 ), місце проживання: АДРЕСА_3 ,

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІІН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,

позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІІН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

позивач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ,

відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко