Справа № 408/2572/17-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2020 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення шкоди.

ВСТАНОВИВ:

До Біловодського районного суду Луганської області 19 червня 2017 року звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача Марківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 128 000 гривень завданої шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2005 року під час дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_2 її були завдані тілесні ушкодження за що він був засуджений та стягнута з нього як матеріальна так і моральна шкода. Виконання вироку було покладено на Марківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Оскільки відповідач Марківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області нічого про стягнення завданої її шкоди не робить вона звернулась до суду про стягнення завданої її шкоди .

31 травня 2019 року до Міловського районного суду Луганської області у зв`язку з не можливістю утворити інший склад суд оскільки суддями Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були заявлені самовідводи підставами який є те, що в провадженні Марківського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди а суддю Біловодського районного суду Луганській області Рукаса М.С. виключено у зв`язку з відсутністю спеціалізацією по таким справам.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставини. У подальших судових засіданнях до суду не з`являлась однак просила у своєї заяві розглянути справу за її відсутністю позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача від Марківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю. Позовні вимоги не визнає і просить у їх задоволенні відмовити На позовні вимог було направлено відзив з запереченнями.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що 28 лютого 2011 року від Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження та передачі за територіальністю виконавчого листа Станічно-Луганського районного суду Луганської області від 27 липня 2010 року №2-16/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди 205 гривень 20 копійок, та моральної шкоди 7700 гривень. 28 лютого 2011 року державним виконавцем відділу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №24805569 та були розпочаті виконавчі дії. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що нерухоме та рухоме майно боржника арештовано Жовтневим відділом виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, рухоме майно оголошено в розшук. Перевіркою майнового стану боржника встановлено, що ОСОБА_2 ніде не працює, пенсію та допомогу по безробіттю не отримує. Виходом за місцем проживання боржника на яке можливо б було звернути стягнення, не виявлено. З технічного паспорту на будинок встановлено, що домоволодіння належить сину боржника ОСОБА_2 , про що 09 березня 2011 року був складений акт державного виконавця. Протягом 2011-2019 років в ході виконання виконавчого провадження постійно проводились перевірка майнового стану боржника із дотриманням строків визначених Законом України «Про виконавче провадження» в результаті яких майна та доходів боржника на які можливо звернути стягнення не виявлено. По виконавчому провадженню проведені всі можливі виконавчі дії з метою скорішого та повного виконання рішення суду. Під час проведення державними виконавцями виконавчих дій боржником ОСОБА_2 частково, але регулярно сплачувались кошти на користь позивача ОСОБА_1 .. Станом на 24 червня 2019 року стягувачу було перераховано 1863 гривень 10 копійок. На даний час по виконавчому провадженню проводиться виконавчі дії з метою встановлення місцезнаходження боржника, оскільки згідно довідки УДМС України в Луганській області ОСОБА_2 знято з реєстрації за останнім місцем проживання. Підстав для ствердження позивачем, що рішення суду не виконується у позивача не має а також не має підстав вимагати стягнення шкоди.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливу відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав:

Відповідно до ст. 76.ЦПК України слід, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України слід, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України слід, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України слід, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80.ЦПК України слід, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1,ч.5,ч.6,ч.7 ст. 81 ЦПК України слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України слід, що особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1,ч.2ст. 23 ЦК України слід, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України слід, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України слід, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

Відповідно до ст. 1168 ЦК України слід, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

З доказів які були надані позивачем ОСОБА_1 є те, що вона має паспорт громадянина України, (а.с.9)

Копія витягу із акту огляду у МСЕК №90048741, що є інвалідом другої групи загального захворювання.(а.с.10)

Копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого датованої 22.09.2017 року з якої слід, що вона проходила лікування пов`язаного з травмою завданої в 2005 році під час дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.47)

Копії рішень Біловодського районного суду Луганської області від 06 червня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, ухвала апеляційного суду Луганської області від 23 травня 2006 року на апеляцію помічника прокурора Біловодського району Кутвицького І. Т. та потерпілої ОСОБА_1 на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 15 березня 2006 року відносно засудженого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.286 КК України, рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 30 жовтня 2009 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодуванню шкоди завданої пошкодженням здоров`я, виконавчий лист від 30 жовтня 2009 року на рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області (а.с.48-57)

З доказів які були наданні відповідачем Марківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області слід, що мається виконавчий лист Станично Луганського районного суду Луганської області який виданий згідно рішення суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди завданої пошкодженням здоров`я матеріальної 205 гривень, моральної шкоди 7700 гривень, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2010 року державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції відносно квартири ОСОБА_2 , копія витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна відносно квартири боржника ОСОБА_2 , постанова про розшук майна боржника ОСОБА_2 від 16.12.2010 року яка винесена державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції,копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марківіського районного управління юстиції про примусове виконання згідно виконавчого листа Станично-Луганського районного суду Луганської області про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у сумі 205 гривень 20 копійок, та моральної шкоди у сумі 7700 гривень, копія акту державного виконавця від 09 березня 2011 року про відсутність майна а також домоволодіння в якому проживає ОСОБА_2 яке належить його сину ОСОБА_2 , довідка з Управління пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області, про те, що ОСОБА_2 на обліку як пенсіонер не перебуває,довідкою директора Марківського центру зайнятості з якої слід, що ОСОБА_2 , на перебуває на обліку як безробітний,З копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців слід, що ОСОБА_2 як особа підприємець не значиться, копія довідки інспекції ДТН Марківської РДА слід, що у на ім`я ОСОБА_2 трактори, причепи та інша сільськогосподарська техніка не зареєстрована,довідка відділу держкомзему у Марківському районі Луганської області з якої слід, що ОСОБА_2 має земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,2500 га, копія ухвали Марківського районного суду Луганської області від 29 квітня 2011 року з якої слід, що було відмовлено відділу державної виконавчої служби Марківського районного управління юстиції в задоволені подання про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_2 , копія постанови про розшук майна боржника яке винесено державним виконавцем виконавчої служби Марківського районного управління юстиції, адресною довідкою з якої слід, що ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання АДРЕСА_1 , копії платіжних доручень за 2011-2014 роки про повернення матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 (а.с.75-124,166-176)

З таких підстав у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Оскільки з наведеного слід, що позивач ОСОБА_1 яку закон зобов`язав надати докази, які б встановлювали наявність або відсутність обставин та обґрунтовували заявлені позовні вимоги на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи нею надано не було.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, за власної ініціативою.

Позивачем ОСОБА_1 не було зазначено якими діями або бездіяльністю відповідача її було заподіяно шкоду. Позивач не зазначив яку саме шкоду вона зазнала, пов`язане це зі знищенням або пошкодженням речі, понесеними витратами які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, доходи які б могла б реально одержати.

Позивачем назва позовної заяви була означена як стягнення з відповідача моральної шкоди, однак подалі в описової частині про це нічого не вказано та не описано з чого вона складається полягає вона з фізичного болю та страждань яких вона зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я або душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою з боку відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13,76,81,141,200, 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення але не пізніше закінчення строку карантину до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області шляхом направлення скарги через Міловський районний суд Луганської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Чехов