Справа № 450/4049/19 Провадження № 2/450/714/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"22" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщення, -

в с т а н о в и в:

Позивач 26.11.2019 р. звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником будинку АДРЕСА_1 , у якому крім неї є зареєстрованим її колишній чоловік, ОСОБА_2 , який у даному будинку не проживає тривалий час, не приймає участі та не несе витрат по утриманню такого, його особистих речей в будинку немає. Їй відомо, що відповідач створив нову сім`ю та проживає за іншою адресою. Перешкод в користуванні будинком вона не чинить і не чинили, але такий відсутній без поважних причин за місцем реєстрації понад один рік, і з цих підстав просить визнати його таким, що втратив право на користування даним будинком.

Позивач, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи ви в порядку спрощеного позовного провадження.

Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку № 289 від 06.04.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Бризіцькою Г.П., будинок АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 90521882 від 26.06.2017 року.

Згідно довідки Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №195 від 09.06.2020 року, у зв`язку з впорядкуванням нумерації будинків, адреса житлового будинку АДРЕСА_2 змінена на адресу: будинок АДРЕСА_1 .

З довідки Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 253 від 15.05.2019 року та будинкової книги для прописки громадян, слідує, що в будинку АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими зокрема позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов, які складені комісією Чорнушовицького старостинського округу Підберізцівської сільської ради а період з травня 2019 року по листопад 2019 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 протягом останніх двох років, його особисті речі відсутні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до змісту положень ст.ст.401, 405 ЦК України, ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до положень п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст.405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

З підстав вище зазначених суд вважає, що відповідач, понад рік без поважних причин відсутній за місцем реєстрації у будинку АДРЕСА_1 , його особисте майно в будинку відсутнє, не бере участі в утриманні житла, суд приходить до висновку про те, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом, яке в даний час належить на праві власності позивачу.

Керуючись ст.ст. 16, 405 ЦК України, ст. 150, 156 Житлового Кодексу України ст. 383, 405 ЦК України, ст. 3-5,10,81,133, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284,351-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратив право на користування будинком АДРЕСА_1 .

Дане заочне рішення може бути переглянуте Пустомитівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене вiдповiдачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

СуддяМ. О. Кіпчарський