"15" травня 2020 р. Справа № 2-4880/2007
Провадження №4-с/489/14/20
У Х В А Л А

15 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просила визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-4880, виданому Ленінським районним судом м. Миколаєва 23.11.2007, за період з липня 2017 року по вересень 2018 року, який видано 29.01.2020 державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Ткаченко М. П. та зобов`язати його провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 у зв`язку з встановленим законодавством мінімальним розміром аліментів на дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у період з 08.07.2017 по 30.08.2018. А також зобов`язати державного виконавця стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам за період з 08.07.2017 по 30.08.2018 у розмірі 4 741,40 грн. та перерахувати їй з урахуванням комісії банку згідно діючих тарифів.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 зазначила, що на примусовому виконанні у Центральному ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області у державного виконавця Ткаченко М. П. перебувало виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа. У зв`язку зі змінами у законодавстві щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, що стягуються на одну дитину, вона 03.08.2017 звернулася до суду із позовною заявою про зміну мінімального гарантованого розміру аліментів з 30% на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.06.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено. Змінено розмір аліментів, визначений заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22 жовтня 2007 року в справі №2-4880/2007, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Відкликано виконавчий лист № 2-4880 виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва від 23 листопада 2007 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2007 року по справі № 2-4880 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж на 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 06 вересня 2007 року та до повноліття дитини. Вважає, що державний виконавець перед поверненням виконавчого листа, повинен був перевірити правомірність розміру відрахувань і стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017. Вказує, що неодноразово зверталася до Центрального ВДВС із заявами в яких просила нарахувати заборгованість по аліментам за період з 08.07.2017 по 30.08.2018 і надати довідку, однак, лише 29.01.2020 вона отримала розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що заборгованість відсутня. Таким чином, через неправомірні дії державного виконавця її донька недоотримала 4 741,40 грн., в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даною скаргою.

Від державного виконавця надійшов відзив на скаргу в якій останній зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» від 03.07.2018 частину першу ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Таким чином, вважає, що діяв в межах повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.06.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначений заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22 жовтня 2007 року в справі №2-4880/2007, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Відкликано виконавчий лист № 2-4880 виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва від 23 листопада 2007 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2007 року по справі № 2-4880 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж на 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 06 вересня 2007 року та до повноліття дитини.

Скаржниця зазначає, що, на її думку, державний виконавець перед поверненням виконавчого листа, повинен був перевірити правомірність розміру відрахувань і стягнути з боржника ОСОБА_2 аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017.

Положенням статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Разом з цим, зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що вона просить визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 по виконавчому листу № 2-4880, виданому Ленінським районним судом м. Миколаєва 23.11.2007, за період з липня 2017 року по вересень 2018 року, який видано 29.01.2020 державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Ткаченко М. П. та зобов`язати його провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 у зв`язку з встановленим законодавством мінімальним розміром аліментів на дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у період з 08.07.2017 по 30.08.2018. А також зобов`язати державного виконавця стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам за період з 08.07.2017 по 30.08.2018 у розмірі 4 741,40 грн. та перерахувати їй з урахуванням комісії банку згідно діючих тарифів.

Частинами першою, третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України ).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Такий вибір та застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 756/13754/14-ц та за приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню при вирішенні цієї справи.

Згідно положень статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом, через що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260,441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовити.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «01» червня 2020 року.