Справа № 149/943/20
Провадження №2/149/328/20
Номер рядка звіту 40
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
24.06.2020 Хмільницький міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Войнаревича М. Г.
при секретарі Паламарчук Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява.
Ухвалою суду від 18.05.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.07.2019 року між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Підтвердженням укладення договору № б/н від 23.07.2019 року є заява відповідача. Відповідно до даної заяви відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, про що свідчить його підпис в даній заяві.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання та спростування суми заборгованості перед позивачем.
При цьому, суд враховує, що у відповідності до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15 та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 366/1358/16-ц.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу (фіксована частина) задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 273, 280-282, 353-355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд
Позовні вимоги позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ІдН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 13.09.2006 року) на користь АТ КБ "Приватбанк" документально підтверджений розмір сплаченого судового збору в сумі 2102, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем або іншою особою до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до Закону України № 540-IX від 30.03.2020 р. та п. 3 перехідних положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження, визначений статтею 354 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.
Суддя Войнаревич М. Г.