Справа № 165/961/20
Провадження № 2-о/165/39/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Дячук С.Л.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи Кратюка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

встановив:

09 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обгрунтовує тим, що з ОСОБА_3 мають спільного сина ОСОБА_3 . Разом вони не проживають та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що з березня 2019 року вона потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_3 , який будучи батьком дитини, чинить психологічний тиск на неї, погрожує фізичною розправою та своїми діями завдає їй фізичного болю. Крім того, від ОСОБА_3 здійснює насильство відносно її старшої дочки ОСОБА_4 , яка проживає разом із нею і, як наслідок, боїться кривдника. 06 лютого 2020 року під час конфілукту з ОСОБА_3 , останній силоміць забрав телефона у дочки, розбив його та роздер руки дитини. З приводу неправомірних дій ОСОБА_3 вона неодноразово зверталася з відповідними заявами до Нововолинського ВП і працівники поліції складали протоколи та на ОСОБА_3 накладалися стягнення. 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 був винесений терміновий заборонний припис строком на 10 діб з 13 лютого 2020 року по 22 лютого 2020 року, однак останній неодноразово порушував його , приходив за її місцем проживання, погрожував їй розправою, приводив посторонніх людей, які в присутності дітей чинили на неї психологічний тиск, а тому 17 лютого 2020 року вона звернулася у поліцію з заявою про порушення такого припису, що залишилося поза увагою правоохоронних органів. Заявник побоюється за своє здоров`я та життя і здоров`я своїх дітей. А тому, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 , її стану здоров`я та психологічного стану здоров`я дітей, обґрунтованість ризиків та підставність застосування до ОСОБА_3 спеціальних заходів захисту щодо протидії домашньому насильству, покликаючись на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», просить видати стосовно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки: заборонити ОСОБА_3 перебувати із нею за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вести телефонні переговори із нею, контактувати через інші засоби зв`язку та третіх осіб; обмежити спілкування ОСОБА_3 із дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 100 метрів до місця її проживання та роботи та інших місць частого відвідування постраждалої особи. Обмежувальний припис просила видати на строк шість місяців.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задоволити, пояснила, що систематично ОСОБА_3 вчиняє тиск на її та дітей, поводиться агресивно, погрожує фізичною розправою. Також зазначила, що на даний час на стадії досудового розслідування перебуває кримінальнає провадження за фактом нанесення їй кривдником тілесних ушкоджень. Більше того, діти бояться ОСОБА_3 , а тому вона непокоїться за своє життя та життя дітей.

Представник заявника заяву підтримав з підстав зазначених в ній, просив її задоволити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що

Заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільго сина ОСОБА_5 ,

Малолітній ОСОБА_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується обстеженням умов проживання від 03 квітня 2020 року (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 працює педагогом-організатором у Нововолинському ліцеї-інтернаті, характеризується за місцем роботи з позитивної сторони (а.с.12).

Згідно інформації протягом 2019-2020 років заявниця кілька разів зверталася до органів поліції з заявами і повідомленнями про факти вчинення неправомірних дій, зокрема нанесення їй останній тілесних ушкоджень (а.с. 5).

Суд звертає увагу, що підставою звернень ОСОБА_1 до поліції було те, що ОСОБА_3 вчиняє відносно неї домашнє насильство, зокрема: ображає нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою.

Заявник ОСОБА_1 вказує, що крім насильства психологічного характеру ОСОБА_3 під час конфліктів наносить їй тілесні ушкодження.

За фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Іваничівським ВП Горохівського ГУНП у Волинській області 07 лютого 2020 року до ЄРДР було внесено відомості за №0000037 за ч.1 ст.125 КК України (а.с.6)

Крім того, із матеріалів справи, зокрема вбачається (а.с. ).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першоїстатті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першоїстатті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першоїстатті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьоюстатті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першоїстатті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першоїстатті 350-4 ЦПК Україниу заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Вищенаведене дає підстави вважати, що ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Оцінюючи ризики продовження у майбутньому домашнього насильства, суд враховує численність звернень ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 та систематичність таких дій відносно неї.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявника необхідно застосувати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

При цьому, суд звертає увагу, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно його сина ОСОБА_5 .

Подані суду до заяви на підтвердження доводів заявника, світлину та аудіозапис відкопійований на СD диск, суд не може взяти до уваги, оскільки вони не отримані у відповідності до вимог ЦПК України.

Одні лише твердження заявника про те, що ОСОБА_3 чинить домашнє насильства щодо їх спільного сина суд не може розцінювати як доказ

Постановляючи рішення, суд бере до уваги те, що сторони не проживають разом і, вони проживають у спільному житловому будинку, поділ майна між ними не здійснено.

Керуючись ст.12, ст. 350-1, ст.350-2, ст.350-3, ст.350-4, ст.350-5, ст.350-6, ст.350-8, ст.354 ЦПК України, на підставіЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

ухвалив:

Заяву задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки:

1. заборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. заборонити наближатися до ОСОБА_1 ближче ніж на 100 (сто) метрів, крім випадків передачі дитини у час у день визначений рішенням Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області №127 від 05 травня 2020 року ;

4. заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення терміном на 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

У решті заявлених вимог відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік, а також відповідні органи виконавчої влади за місцем проживання заявника.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк щодо подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження судового рішення продовжується на строк дії такого карантину.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено до 29 червня 2020 року включно.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк