УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального підприємства КП «Харківводоканал» про поновлення стоку пред`явлення судового наказу від 07.11.2016року № 640/14819/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,-

встановив:

Заявник, КП «Харківводоканал», звернувся у суд із заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення судового наказу від 07.11.2016року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості в сумі 6655,39 грн. та судовий збір в сумі 689 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що судовий наказ від 07.11.2016року набрав законної сили 05.12.2016р. Про сплив строку пред"явлення судового наказу до виконання заявнику стало відомо лише після отримання наказу 20.05.2020року.

В судовому засідання заявник заяву підтримав.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що судовим наказом від 07.11.2016року № 640/14819/16-ц було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в сумі 6655,39 грн. та судовий збір в сумі 689 грн.

Згідно ч.1,ч.3 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно ст. 433 ЦПК Украни передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".

Судовий наказ набрав законної сили 05.12.2016року та строк пред`явлення його до виконання до 05.12.2019року.

Однак КП «Харківводоканал» звернулось із заявою про видачу судового наказу лише 13.05.2020року, коли строк пред`явлення до виконання вже був пропущений та отриманий судовий наказ стягувачем 20.05.2020року.

Згідно з ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До заяви про поновлення строку не додано жодного доказу поважності причини пропуску строку, також таких доказів не надано представником заявника у судовому засіданні.

Враховуючи викладене підстав для поновлення строку пред`явлення судового наказу до виконання судом не вбачається.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 433 та Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Комунального підприємства КП «Харківводоканал» про поновлення стоку пред`явлення до виконання судового наказу від 07.11.2016року № 640/14819/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2020року.

Суддя Бородіна Н.М.