Справа № 184/2589/19
Номер провадження 2-о/184/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

за участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Шаврової Н.М.,

заінтересованої особи - представника Покровського МВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області - Рублевського К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Покровський міський відділ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, а саме, з народження і по теперішній час.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ялта АРК та до цих пір проживає постійно в Україні. Його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали в Україні та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Мати заявника померла в 1992 році в м. Ялта, а батько помер в 2006 році в м. Ялта. В 1980 році заявник закінчив середньо - освітню школу в м. Ялта та вступив на навчання в Технічне училище №1 м. Сімферополь. В 1982 році він закінчив навчання в училищі і був призваний в лани Радянської Армії. Протягом 1982 - 1984 років заявник проходив строкову службу в ланках Радянської Армії. Після закінчення служби він вступив на навчання до Севастопольського приладобудівельного інституту на заочну форму навчання. Тоді ж він почав працювати на Ялтинському заводі побутової радіотехніки, де працював з 1984 року по 1986 рік. З 1988 року по 1990 рік він працював на підприємстві Міськжилбуд м. Ялта водієм. Протягом 1990 - 1992 року він постійно проживав за місцем своєї реєстрації в м. Ялта та працював водієм без офіційного працевлаштування. На той час в його паспорті громадянина СРСР була здійснена відповідна відмітка про його постійне проживання на території України станом на 24.08.1991 року та про набуття ним громадянства України. В 1992 році заявник виїхав на роботу в м. Дніпропетровськ. З тих пір постійно проживає в Дніпропетровській області. 14.11.1996 року ОСОБА_1 вступив в зареєстрований шлюб з ОСОБА_4 Шлюб зареєстрований в Покровській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області. На час реєстрації шлюбу він мав реєстрацію свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрацію шлюбу заявника здійснювалася на підставі його паспорта, який він мав на той час: паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.12.1989 року Лівадійський ВВС УВС Ялтинського міськвиконкому Кримської області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.03.2019 року. На час реєстрації шлюбу заявник був розлучений. Згідно відомостей про відмітки, зроблені в актовому запису, 08.02.1994 року відділом ЗАЦС виконкому Ялтинської міської ради депутатів Республіки Крим був виконаний актовий запис №82 про розірвання попереднього шлюбу ОСОБА_1 . Розірвання шлюбу здійснювалося також на підставі його паспорту, який був дійсний станом вже на той час. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу 14.11.1996 року з ОСОБА_4 , заявник був зареєстрований в актовому запису про реєстрацію шлюбу як громадянин України. Факт, що заявник отримав громадянство України і мав відповідну відмітку в паспорті підтверджується роздруківкою його персональних даних, що містяться у записі Державного реєстру виборців, згідно якого він був включений до державного реєстру виборців 06.03.2009 року. В зазначений реєстр можуть бути включені тільки особи, які мають громадянство України. Згідно вказаної роздруківки його постійним місцем проживання на той час була зареєстрована адреса: АДРЕСА_3 . Однак заявник взагалі не одержував паспорт громадянина України нового зразка. В нього був лише паспорт громадянина СРСР, виданий 12.12.1989 року Лівадійський ВВС УВС Ялтинського міськвиконкому Кримської області, в якому біла здійснена відмітка про його постійне проживання в Україні станом на 24.08.1991 року. Але паспорт був втрачений заявником при переїзді в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області. 10.08.2010 року ОСОБА_1 звертався з заявою про втрату або викрадення паспорту на ім`я начальника Покровського МС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за місце проживання. Але, у видачі паспорта було відмовлено. Також заявник звертався до реєстраційного відділу виконкому Покровської міської ради з заявою про реєстрацію його місця проживання в АДРЕСА_4 . Але в реєстрації було відмовлено в зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України. Автономна Республіка Крим, де заявнику здійснена відповідна відмітка в паспорті громадянина СРСР про набуття громадянства України, є тимчасово окупованою територією. Без паспорту заявник не може перетинати кордон та отримати будь - які документи. Крім того, усі документи, що будуть видані окупаційною владою є недійсними. Факт проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 року, має юридичне значення, необхідно для вирішення питання належності/набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шаврова Н.М. свої вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Покровського міського відділу Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України - Рублевського К.П., в судовому засіданні щодо задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, які породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація зазначеного права залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав.

Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого міським ЗАЦС м. Ялта Кримської області УРСР 03.08.1977 року, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ялта Кримської області. Батьками зазначені - ОСОБА_2 - українець, та ОСОБА_3 - українка (а.с.5).

В 1980 році заявник закінчив повний курс Лівадійської середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи, що підтверджується атестатом про середню освіту серії НОМЕР_3 , виданого 26.06.1980 року в с. Лівадія, м. Ялта Кримської області (а.с.7).

01.09.1980 року він вступив на навчання в технічне училище №1 м. Сімферополь, та 12.07.1982 року закінчив повний курс технічного училища за професією - радіомеханік з ремонту та обслуговування радіотелевізійної апаратури, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_4 від 12.07.1982 року (а.с.6).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 27.05.2020 року встановлено, що:

- 28.08.1982 року між ОСОБА_1 та між ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим був зроблений відповідний актовий запис №740, реєстрація якого здійснювалась на підставі паспорта НОМЕР_5 , виданого ВВС УВС м. Ялта 08 червня 1979 року, та зазначено місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, 26.01.1988 року на підставі рішенням Ялтинського міського суду, АР Крим, Україна про розірвання шлюбу від 08.12.1987 року, відділом ЗАГС Ялтинського міськвиконкому було складено актовий запис №60 про розірвання шлюбу (а.с.77-80);

-12.03.1988 року між ОСОБА_1 та між ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб про що виконавчим комітетом Лівадійської селищної ради міста Ялта Автономної Республіки Крим був зроблений відповідний актовий запис №4, реєстрація якого здійснювалась на підставі паспорта 1 НОМЕР_6 , виданого Лівадійським ВМ 08 червня 1979 року, та зазначено місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 08.02.1994 року було складено актовий запис № 82 про розірвання шлюбу (а.с.73-76);

-14.11.1996 року між ОСОБА_1 та між ОСОБА_4. був зареєстрований шлюб про що виконавчим комітетом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області був зроблений відповідний актовий запис №28, реєстрація якого здійснювалась на підставі паспорта НОМЕР_1 , Лівадійським ВВС УВС Ялтинського міськвиконкому Кримської області 12 грудня 1989 року, та зазначено місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.70-72).

Факт, що заявник отримав громадянство України і мав відповідну відмітку в паспорті підтверджується роздруком персональних даних, що містяться у записі Державного реєстру виборців від 12.03.2019 року, згідно якого заявник був включений до державного реєстру виборців 06.03.2009 року, його постійним місцем проживання на той час була зареєстрована адреса: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Отже, факт проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) підтверджується наявними доказами, які є достатніми.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, за встановленням якого звертається заявник, має юридичне значення, необхідно для вирішення питання належності до громадянства України та отримання паспорту, даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а тому суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення вимог заяви.

На підставі викладеного та керуючись статті 8, 24 Закону України «Про громадянство України», ст. ст.12,18,81,263,264, 265,259,268,315, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Покровський міський відділ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, а саме, у період з народження - з ІНФОРМАЦІЯ_1, по теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строки зазначені у абзаці 3 резолютивної частини рішення продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), відповідно п. 12 розділу І Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року.

Повний текст рішення складено 01.06.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина