Ухвала

01 червня 2020 року

м. Київ

справа № 466/245/16-ц

провадження № 61-15511св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , треті особи -Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5 , яка діє в свої інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з участю третіх осіб: Шевченківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_5 разом із малолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Знято ОСОБА_5 разом із малолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 10 серпня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року залишено без змін.

У березні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року і постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У червні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року і постанову апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 466/245/16-ц надійшли до Верховного Суду та 16 квітня 2020 року передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , треті особи -Шевченківський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат