УХВАЛА

24 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/7539/19

провадження № 22-ц/4809/1036/20

Кропивницький апеляційний суд у складі головуючого судді Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2020 рокуу цивільній справі за позовом Міської ради міста Кропивницького до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницький про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2020 рокупозов задоволено повністю; визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житлом, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 ; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Разом з тим, подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху за наступного.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначенні у ст. 356 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підписана представником ОСОБА_4 (а.с. 225).

Як визначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За вимогами ч.ч. 1, 4, 8 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Як вбачається з ордеру серія КР № 134184 від 03 лютого 2020 року, адвокат Осіпова Ю.Ю. уповноважена представляти інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 23 січня 2020 року у Кіровському районному суді м. Кіровограда (а.с. 73).

Разом з тим, докази на підтвердження повноважень ОСОБА_4 на підписання апеляційної скарги та представлення інтересів ОСОБА_1 у Кропивницькому апеляційному суді в матеріалах справи відсутні, до апеляційної скарги не додані.

Таким чином, скаржником не дотримано вимог п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч викладеному, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку і розмірі скаржником не надано.

У апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення апеляційним судом. В обґрунтування клопотання зазначено, що з 12 березня 2020 року і по сьогоднішній день на території України запроваджено карантин через загрозу епідемії коронавірусної інфекції в Україні та для недопущення поширення COVID-19. У зв`язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 на досить тривалий час залишилась без доходів і на сьогодні її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі, оскільки така сплата позбавить її можливості сплачувати за комунальні послуги та купувати предмети щоденного вжитку.

На заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

У п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону передбачено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 2 881,50 грн. (1921,00 грн. х 150% = 2 881,50 грн.).Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України», зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, п. 59).

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлюється ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Так, згідно з вказаною нормою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Як роз`яснено у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У своїх рішеннях «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року (п. 44) та «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року (п.п. 63-64) ЄСПЛ зазначив, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Визначене Законом України «Про судовий збір» право суду відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати може бути реалізоване, зокрема, у випадку, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1 ч.1 ст. 8 Закону). Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності та правил доказування у цивільному судочинстві, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. При цьому, необхідно враховувати, що перелік документів, які підтверджують майновий стан особи, законодавчо не визначений. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

З огляду на те, що скаржниця є пенсіонером (а.с. 136) та працює провідним інженером з проектно-кошторисної роботи ТОВ «Київ Мед Проект» (а.с. 95) такими доказами, зокрема, можуть бути довідка територіального органу Пенсійного фонду України про розмір отриманого пенсійного забезпечення, а також довідка (відомості) про доходи органу ДПС України. При цьому, заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, заявник має довести наявність фінансової спроможності сплатити судовий збір на момент ухвалення судового рішення апеляційним судом. Разом з тим, до апеляційного суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги процесуального законодавства, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху. Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2020 року, - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у десятиденний термін з дня отримання копії ухвали надати до Кропивницького апеляційного суду:

- докази на підтвердження повноважень представника, що підписав апеляційну скаргу;

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 2 881,50 грн. за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду або належні докази на підтвердження скрутного майнового стану скаржника.

Роз`яснити скаржнику, що встановлений апеляційним судом строки для усунення недоліків апеляційної скарги та для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії карантину, який встановлюється Кабінетом Міністрів України, в силу вимог Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України з доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У разі невиконання скаржником у цей строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич