Провадження № 2/734/61/20 Справа № 734/3475/19
У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого суді Бузунко О.А.,

за участю секретаря Галюк Л.В.,

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Серга С.Ф.,

представника відповідачів - адвоката Лущик О.М.,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання спільної сумісної власності,

встановив:

В провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання спільної сумісної власності.

В підготовчому судовому засіданні представники сторін у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із спільною заявою про затвердження мирової угоди, яку вони уклали 10 березня 2020 року.

Відповідно до мирової угоди сторони, а саме, позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 добровільно визнають про те, що:

1. Ринкова вартість спірної квартири 7 АДРЕСА_1 становить 144 957 (сто сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. відповідно до Висновку експерта - СПД ОСОБА_5 .

2. Право спільної часткової власності квартири АДРЕСА_2 в розмірі 18/100 частки права власності за ОСОБА_1 , що в грошовому еквіваленті становить 26 092 (двадцять шість тисяч дев`яносто дві) грн.

3. Право особистої приватної власності на ідеальну частку АДРЕСА_3 квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , що є борговим зобов`язанням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і в грошовому еквіваленті складає 20 294 (двадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн.

4. Право спільної часткової власності на ідеальну частку АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що в грошовому еквіваленті складає 98 571 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн.

5. Визнати право власності на 100/100 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

Також, позивач ОСОБА_1 бере на себе обов`язок сплатити відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вартість 68/100 частки квартири АДРЕСА_2 в сумі 98 571 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн., а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передають у власність позивача ОСОБА_1 68/100 частки спірної квартири.

Гарантією виконання даної умови мирової угоди є згода на отримання відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 грошової компенсації за 68/100 частки квартири АДРЕСА_2 в сумі 98 571 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн., про що останні надають письмові розписки про отримання грошових коштів за неподільну частину квартири АДРЕСА_2 та усвідомлення того, що право спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, вивчивши текст мирової угоди та матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що мирова угода підлягає затвердженню за наступних підстав.

Суд, перевіривши зазначену вище мирову угоду сторін на відповідність положенням ст. 207 ЦПК України, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Статтею 207 ЦПК України регламентовано, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Судом встановлено, що зазначена мирова угода та її зміст відповідає вимогам цивільного законодавства, предмет та підстави позову умови мирової угоди не суперечать закону, а тому відсутні правові підстави для невизнання зазначеної мирової угоди, яка підлягає затвердженню, оскільки умови мирової угоди не порушують права і охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб, не є невиконуваними, хоча і виходять за межі позовних вимог, а також з огляду на те, що дії представника однієї зі сторін мирової угоди, який був присутній разом з своїм довірителем - позивачем не суперечать інтересам особи, яку він представляє, а також інтересам відповідачів, що було підтверджено представником відповідачів в судовому засіданні. Адвокат Лущик О.М. підтвердила, що в її присутності була укладена мирова угода і її довірительки отримали грошову компенсацію від позивача, про що написали відповідні розписки.

Сторони засвідчили, що їм відомі наслідки підписання Мирової угоди, що Мирова угода набирає чинності з дня ухвалення судового рішення про визнання зазначеної мирової угоди, а також стверджували, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матимуть жодних майнових претензій один до одного стосовно майна, що є предметом цієї Мирової угоди.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а також враховуючи, що укладена сторонами мирова угода стосується предмету позову, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, умови мирової угоди не суперечать закону, мирова угода укладена позивачем, відповідачами по справі та відповідає їх волі, наслідки такого рішення сторонам зрозумілі, суд вважає за можливе спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди задовольнити.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене, думку учасників справи, які просили суд затвердити мирову угоду, суд вважає за необхідне затвердити мирову угоду, укладену між сторонами по справі, провадження по справі закрити.

Крім того, суд роз`яснює положення ст. 208 ЦПК України про те, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили не стягувати судові витрати з відповідачів і залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 200, 207, 208 ЦПК України,

ухвалив:

Затвердити мирову угоду, укладену 10 березня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Визнати право власності на 100/100 частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Після підписання даної Мирової угоди майнові претензії сторін вважаються врегульованими.

Провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання спільної сумісної власності закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Бузунко