Провадження № 2/645/1011/20
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Шоста Харківська міська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до відповідачів з в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 терміном в 1 місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 року вищевказану позовну заяву було передано за територіальною підсудністю на розгляд Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява ОСОБА_1 розподілена в провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В.

Ухвалою судді від 02.03.2020 року вищезазначену позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк позивачеві для усунення недоліків.

17.04.2020 року до суду надійшло поштове повідомлення про те, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху було вкладено в поштову скриньку ОСОБА_5 .

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Так, судом встановлено, що позивачем не усунуто у визначені в ухвалі від 02.03.2020 року строки, недоліки.

Щодо надання позивачеві довшого строку на усунення недоліків, аніж 10 днів з дня отримання копії, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України було запроваджено карантинні обмеження, які обумовили неможливість громадян вільно пересуватись в межах міста та безперешкодно відвідувати різні установи, підприємства та організації, зокрема суди, поштові відділення тощо. Враховуючи вищевикладене, суд, сприяючи дотриманню прав позивача на доступ до правосуддя, подовжив строк на усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», в Україні відбувається поступове послаблення карантинних обмежень, а вже з 01 червня 2020 року на території міста Харкова та Харківської області скасовано останні обмеження, які б перешкоджали позивачу виконати приписи ухвали від 02.03.2020 року, у зв`язку із чим суддя прийшов до висновку про необхідність визнати позовну заяву неподаною та повернути її позивачеві.

Також у відповідності до Закону України «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19», прийнятого 18.06.2020 року, визначено можливість суду за заявою учасників справи та осіб, які не брати участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси чи обов`язки, поновлювати строки, визначення в статтях процесуальних кодексі.

Враховуючи, що від позивача не надходило жодних заяв чи клопотань про подовження процесуальних строків, визначених ухвалою суду від 02.03.2020 року та той факт, що на території України відбулось послаблення карантинних заходів, суддя вважає за можливе визнати позовну заяву не поданою та повернути її позивачеві.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Шоста Харківська міська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання про прийняття спадщини вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя -