Справа № 428/4130/20
Провадження № 2-о/428/363/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шубочкіної Т.В.,

секретаря судового засідання Погребної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , в якому просила заборонити останньому перебувати за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а також в місці фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 на строк 6 місяців. В обгрунтування своєї заяви вона зазначає, що у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 вона перебувала з 2016 до кінця 2019 року. Протягом останніх 2 років вона постійно зазнавала психологічного тиску з його боку. Після розлучення він продовжує здійснювати психологічне насильство, обзивати і погрожувати фізичною розправою, заходи профілактичного характеру та проведення профілактичних бесід не дали жодного результату. Просить задовольнити її заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_2 постійно знаходиться коло її будинку, кожного дня їй телефонує по декілька-разів, вночі постійно присилає смс-повідомлення з погрозами, образами та проханнями зустрітися, заглядає у вікна, так як квартира знаходиться на першому поверсі, два рази вибивав вікна у квартирі, при чому порізав руки і потім вимазав кров`ю стіни у під`їзді. Відносно ОСОБА_2 складалося два термінових заборонних приписів по 10 діб кожне, але психологічне насильство з його боку продовжується.

ОСОБА_2 в судовому засіданні частково погодився із доводами заявниці, пояснив, що він має до ОСОБА_1 велике почуття любові, хоче відновити з нею стосунки. Так як виникає почуття ревнощів він приходить до місця її мешкання, заглядає у вікна, підслуховує під двірима із ціллю знати, що відбувається у неї в квартирі. Одного разу вибив вікно, так як побачив у квартирі незнайомого чоловіка. Просив прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою заявниці і з ОСОБА_2 у неї склалися неприязні стосунки. Він переслідує мати, постійно їй дзвонить або присилає смс-повідомлення, що відбувається у день та у ночі. Вона теж потерпає від психологічного насильства від ОСОБА_4 , так як останній надсилає повідомлення на телефон із зображенням своїх порізаних та окривавлених рук, фото оголеної мати, які є образливими для неї. Всі сусіди знайомі із ситуацією, яка склалася між її мамою та колишнім чоловіком і підтримують їх. ОСОБА_4 два рази розбивав скло у вікнах, а один раз розмалював краскою вхідні двері у квартиру і вона бачила, як він виходив іх під`їзду із балончиком краски у руках.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прописана по АДРЕСА_1 . Фактичною адресою її проживання разом із донькою є АДРЕСА_2 .

Відносно ОСОБА_2 було винесено два термінових заборонних припису, а саме:

-Серія АА №077283 без дати про заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою терміном на 10 діб з 10.05.2020 року до 20.05.2020 року. Підставою винесення заборони було висловлення ОСОБА_2 у бік ОСОБА_1 нецензурної лайки;

-Серія АА №077865 від 20.04.2020 року про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи терміном на 10 діб з 22.04.2020 року до 01.05.2020 року. Підставою винесення заборони - погрожував фізичною розправою своїй співмешканки ОСОБА_1 ..

Тобто, ОСОБА_2 вчиняє по відношенню до заявниці домашнє психологічне насильство, що знайшло відображення у постійних, з використанням нецензурної лайки, словесних образах, залякуванні, приниженні, погроз заподіяння тілесних ушкоджень - фізичної розправи. Також, ОСОБА_2 , не обмежуючи себе у вище зазначених діях, дозволяв собі заподіювати заявниці матеріальну шкоду.

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України врегульовано розгляд заяв про видачу обмежувального припису. Так вимогами статті 350- 5 ЦПК України визначено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 зазначеного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Зазначені правові положення, щодо застосування певних норм права до спірних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2018 року по справі № 756/2072/18, та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Будь які конфліктні відносини, яки повинні бути вирішені шляхом домовленості або, у випадку неможливості домовленості, у судовому порядку не можуть вирішуватись шляхом погроз приниження, образ або фізичним насильством.

Сам ОСОБА_2 не заперечує, що фактично переслідує заявницю, у будь-яку пору доби постійно їй телефонує та надсилає смс-повідомлення, в тому числі і з погрозами і образами, постійно шукає зустрічі з нею, підслуховує під вхідними дверима та заглядає у вікна квартири, що розцінюється судом як психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, переслідування, залякування, яки спрямовані на обмеження волевиявлення особи.

Таким чином суд вважає доведеним факт домашнього насильства з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 у вигляді психологічного насильства, яке потребує обмежувального припису для запобігання у подальшому виконання вищезазначених погроз.

Враховуючи дані обставини суд вважає, що справедливим і достатнім є обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженца м.Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 , мешкаючого: АДРЕСА_3 , строком на 6 місяців, яким заборонити йому перебувати за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази вчинення стосовно заявниці домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником були пред`явлені до суду.

У відповідності до вимог ст. 350-8 УПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,350- 350-8, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 , задовольнити.

Видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, (паспорт серії НОМЕР_3 ) обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким визначити заходи обмеження прав ОСОБА_2 шляхом заборони перебування його за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію рішення направити до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_3 ), на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання до Сєвєродонецького міського суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Шубочкіна