"23" червня 2020 р. Справа № 2-2219/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справи за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документу.

Вимоги заяви мотивовано тим, що при поверненні стягувачеві виконавчого листа № 3/2-2219/09 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач його не отримав, що підтверджується листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15 травня 2019 року. На їх звернення до Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, жодних відповідей до цього часу не надходило, а тому зазначене свідчить про його втрату.

Представник заявника до суду не прибув, просив розглядати справу за його відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не прибули, про день та час розгляду заяви повідомлялися, причини їх неявки невідомі, що відповідно до вимог ч.3 ст.442, ч.3 ст.433 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 грудня 2009 року, яке набрало законної сили з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» стягнуто заборгованість в розмірі 1 138 108 грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 1950 грн. В задоволенні вимог про звернення стягнення на земельні ділянки відмовлено.

На виконання зазначеного рішення від 09 грудня 2009 року Вишгородським районним судом Київської області представнику позивача видано виконавчий лист по справі.

Ухвалою цього ж суду від 25 червня 2019 року замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».

У видачі дублікату виконавчого листа відмовлено, оскільки заявником не подано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа.

Вказане судове рішення ніким не оскаржено, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.

В листі відповіді на запит АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 15.05.2019 року № 119-17200/789 йдеться, про те, що постановою заступника начальника Вишгородського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 27 травня 2016 року закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази на підтвердження втрати позивачем виконавчого листа суду не представлено.

З урахуванням того, що заявником не надано належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа, а видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заявника щодо видачі дубліката виконавчого листа.

За змістом вимог Закону України «Про виконавче провадження» звернення до примусового виконання рішення суду у вказаній справі здійснюється самим стягувачем.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

В повторно поданій заяві про видачу дублікату виконавчого листа і поновленні строку, заявник посилається на ті ж самі докази, що і при подачі попередньої заяви і доказів втрати оригіналу виконавчого листа так і не надає.

Так, інформації від державної виконавчої служби про направлення виконавчого листа стягувачеві й не отримання ним такого виконавчого листа в цій заяві не має. Відсутні також у справі відомості про втрату виконавчого листа, що могло відбутися за інших обставин.

Застосування процесуальних строків пред`явлення виконавчих листів до виконання має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати боржників від прострочених вимог.

Згідно конвенційної практики ЄСПЛ та принципу правової визначеності, передбачуваності боржники (відповідачі) вправі очікувати застосування до них процедури примусового виконання рішення суду протягом визначеного законом строку, якщо сплив таких строків не настає з їхньої вини.

Поновлення таких строків може мати місця лише у випадках їх пропущення стягувачем виключно з поважних причин.

Оскільки в суді не доведено втрату оригіналу виконавчого листа і підстав для видачі його дублікату, то неможна дійти висновку і стосовно пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин.

Враховуючи те, що підстав до видачі дублікату виконавчого листа не встановлено, а отже і в продовженні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.

За таких обставин суд позбавлений можливості дійти висновку про необхідність видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку на пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 433, 260 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області, з урахуванням п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя