Справа № 496/2364/20
Провадження № 2/496/1448/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлія Анатоліївна про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3, п.7, п.8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Тобто, позивачу необхідно вказати ціну позову так, як поданий позов містить вимоги майнового характеру. Також не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та не зазначено щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не надано суду копії документів, на які він посилається у позовній заяві, а саме договір дарування житлового будинку від 20.12.1993 року №118 та свідоцтво про право власності виданого від 04.06.2014 року на земельну ділянку.

З цього приводу, позивач лише вказує, що договір дарування житлового будинку від 20.12.1993 року №118 та свідоцтво про право власності виданого від 04.06.2014 року знаходяться у відповідача.

Однак, позивачем не зазначено жодної обставини щодо способу отримання вказаних доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме: не зазначено чи звертався він до відповідних органів чи структур із запитами щодо отримання копій зазначених документів, їх ринкову вартість, технічну характеристику, та не зазначено про відмову відповідних органів у наданні позивачу запитуваної інформації.

Також не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та не надано відповідного клопотання про їх витребування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином завіреній копії, учасник справи, який подає документи в копіях повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

В порушення даної норми позивачем надано до суду ксерокопії документів, які належним чином не завірені.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачеві строк для усунення недоліків.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлія Анатоліївна про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Галич