Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/246/20
Провадження № 2/483/312/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря - Данилової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Очаківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на самочинну прибудову, -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання за нею права власності на самочинно зведену добудову коридору-кухні та душової загальною площею 6,8 кв.м. до квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить вказана вище квартира. У 2014 році з метою поліпшення житлових умов позивачка добудувала до квартири коридор-кухню площею 5,4 кв.м. та душову площею 1,40 кв.м. У 2017 році вона отримала технічний паспорт, до якого увійшли зазначені самовільні добудови. Оскільки на звернення позивачки до Очаківської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень земельної ділянки їй було відмовлено через самочинність будівництва, вона змушена звернутись з позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні, що відбулося 18 червня 2020 року, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що проживає в будинку по АДРЕСА_1 , який складається з чотирьох квартир. До власної квартири вона дійсно звела добудову, яка фактично є продовженням бетонного паркану-парапету, побудованого на відстані одного метру від будинку. На час будівництва жоден із сусідів проти прибудови не заперечував, оскільки фактично це не порушує їхніх прав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2020 року до участі у справі в якості третіх осіб залучені співвласники будинку - власники квартир АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Останні, будучі повідомленими про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань не заявляли (а.с. 77-79).

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази та надані на запит суду матеріали інвентарної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . На час набуття права власності вказана квартира мала наступні технічні характеристики: однокімнатна, загально площею 21,1 кв.м, житловою площею 12,5 кв.м (а.с. 7-8).

26 липня 2017 року на замовлення ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням самовільної прибудови було виготовлено новий технічний паспорт на належну їй квартиру, відповідно до якого змінилися технічні характеристики помешкання: 1- кімната площею 6,20 кв.м, 2- кімната площею 12,9 кв.м., загальною площею 28,8 кв.м, житловою площею 19,1 кв.м. (а.с. 10).

Відповідно до роз`яснення Очаківської міської ради, наданого на запит позивачки щодо надання містобудівних умов та обмежень земельної ділянки реконструкції житлового будинку з добудовою, останній було рекомендовано звернутися до суду для оформлення права власності на самовільно збудовані будівлі (а.с. 12).

Власниками квартир по АДРЕСА_1 є : № 4 - ОСОБА_2 , № 1 - ОСОБА_3 , № 3 - ОСОБА_4 .

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Порядок будівництва нерухомого майна, прийняття його в експлуатацію врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; Цивільним кодексом України; Законами України: «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року, «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року, «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року, «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року, «Про охорону культурної спадщини» від 08 червня 2000 року та іншими.

Згідно зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, спеціальною матеріально-правовою нормою, що міститься в частині першій ст. 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визнано самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічні положення закріплені у п.4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» в якому зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до положень ч.ч. 4,5 ст. 376 ЦК України, предметом доказування у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно є відсутність факту порушення прав інших осіб та істотних порушень будівельних норм і правил при здійсненні самочинної забудови.

Із змісту цих норм випливає, що законом встановлена презумпція порушення права інших осіб та наявність істотних порушень будівельних норм при самочинному будівництві, які мають бути спростовані при судовому розгляді в разі визнання права власності на самочинну забудову.

Крім того, мають бути з`ясовані підстави відмови компетентного органу у оформленні права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості, оскільки право на захист цивільного права та право на позов відповідно до приписів ст. 15 ЦК України, виникає лише в разі його порушення.

Відповідно до статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

ОСОБА_1 надано належний та допустимий доказ на підтвердження свого звернення у встановленому законом порядку до компетентного органу з питань прийняття самовільних споруд до експлуатації (а.с. 12).

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Крім того, відповідно до частини другої статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

З урахуванням викладеного, а також того факту, що співвласники будинку АДРЕСА_1 своїх заперечень проти визнання за позивачкою права власності на прибудову не надали, а відповідач - Очаківська міська рада, позов визнав, суд дійшов висновку, що визнання позову не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому задовольняє позовні вимоги та визнає за ОСОБА_1 право власності на самочинно зведену прибудову.

Вирішуючи питання про розподіл судових втрат, суд відносить їх на рахунок позивачки за клопотанням останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Очаківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на самочинну прибудову - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на добудову коридору-кухні площею 5,40 кв.м та душової площею 1,40 кв.м загальною площею 6,80 кв.м до квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: