Провадження № 2 /760/5657/20
У Х В А Л А

/ про залишення позовної заяви без руху/

02 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Жовноватюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить :

-Скасувати договір дарування АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Гогіною Іриною Володимирівною ;

-Визнати право власності на будинок 62 загальною площею 272,90 АДРЕСА_3 за ОСОБА_1

-Витребувати від Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гогіної Ірини Володимирівни копію договору дарування земельної ділянки на який розташований будинок АДРЕСА_3 .

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява (заява) за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Відповідно до п.п. 4, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

ОСОБА_1 вищевказаних вимог Закону не дотримався.

Так, позовна заява іменована «Про визнання договору дарування будинку недійсним». В той же час, як вбачається з прохальної частини позовної заяви , у ній вимоги про визнання договору недійсним не вбачається. Однією з вимог позивача є вимога про скасування оспорюваного договору дарування , інша - визнання права власності на нерухоме майно.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є неконкретними та є суперечливими самому змісту позовної заяви. Позивачу слід визначитися зі способом захисту своїх цивільних прав або інтересів та викласти обставини, якими він обґрунтовує заявлені вимоги.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на наступному.

ОСОБА_1 по тексту позовної заяви стверджує, що йому було невідомо ані про укладення шлюбу з відповідачем ані про існування договору дарування спірного будинку. Зазначає, що відповідач змусив його підписати договір дарування . При цьому, позивач не визначає підставу недійсності правочину, не викладає обставин на підтвердження того, що вказаний правочин був укладений без додержання вимог ст. 203 ЦК України.

Отже, якщо позивач вважає , що укладений договір дарування будинку АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Гогіною Іриною Володимирівною, є недійсним, йому , відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, слід визначитися з підставою недійсності правочину.

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 відсутні відомості щодо сплати позивачем судового збору у розмірі встановленому законодавством за подання позовних заяв майнового характеру або докази на підтвердження того, що позивач звільнений від сплати судового збору у встановленому Законом порядку.

Так, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Однак, за наведеними в ньому підставами суд не може задовольнити таке клопотання . Адже, перелік пільг щодо сплати судового збору є вичерпним і міститься у ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Твердження позивача про те, що «він народився до Другої світової війни» або про те, що «він страждає на психологічні розлади» не можуть бути підставами для звільнення позивача від сплати державного мита.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники звільняються від сплати судового збору - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги. В даному випадку судом не вирішується питання про надання позивачу психіатричної допомоги, тому вести мову за надання пільг не вбачається можливим.

Також суд роз`яснює позивачу, що у випадку відсутності у нього пільг щодо сплати судового збору, встановлених Законом, судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 повинен бути сплачений у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху .

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визнання договору дарування недійсним,- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Жовноватюк