Єдиний унікальний номер 341/131/20
Номер провадження 2/341/472/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

за участю секретаря Король І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатів Говзана Миколи Миколайовича та ОСОБА_3 про відвід судді в цивільній справі за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 28.01.2020 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і, просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 90 000 000 грн. (дев`яносто мільйонів гривень); - стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , який діє в інтересах малолітньої дочки, ОСОБА_5 , 90 000 000 грн. (дев`яносто мільйонів гривень); - судові витрати покласти на ОСОБА_1 ; -допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення всієї суми боргу;-розгляд справи проводити у його відсутності.

30.01.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання на 25.03.2020р., з викликом учасників процесу.

25.03.2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 28.05.2020р., з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представниками відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подано через канцелярію суду заяву про відвід судді.

В заяві про відвід судді представники посилаються на те, що суддя Юсип І.М. незаконно відкрив провадження, оскільки при подачі позову до кількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з них, однак в позові жодної позовної вимоги до ОСОБА_2 не пред`явлено. Позивач заявляючи позов до ОСОБА_2 зловжив своїми процесуальними правами з метою накладення арешту на її майно при відсутності позовних вимог до особи відповідача. По-друге суддя не законно застосував заходів забезпечення позову, адже при винесені ухвали про забезпечення позову не врахував, що за умов делікатності відповідальності за заподіяну шкоду в наслідок ДТП відповідальність може нести виключно водій, а не власник транспортного засобу, внаслідок чого накладено арешт на майно ОСОБА_2 , яка взагалі не може бути належним відповідачем. Дана ухвала була оскаржена та скасована. По-третє порушено вимоги закону по представництву, оскільки представник позивача не є адвокатом і не може бути законним представником, а відтак суддя не вправі була допускати представника позивача ОСОБА_7 до участі у справі.

Також суд під головуванням судді Юсип І.М. провів підготовче засідання за відсутності позивача, а представник позивача є неналежним та при запровадженому карантині, за неявки відповідачів за перше засідання провід підготовче засідання та призначив справу до розгляду. А тому дані обставини свідчать про упередженість судді в даній справі, що викликає недовіру до її об`єктивності при подальшому розгляді справи. Окрім того, допущенні суддею процесуальні порушення, обмежили права відповідачів, як учасників справи подача відзиву, брати участь в розгляді справи, а тому передача справи на розгляд з початку в іншому складі суду.

Наявність сумнівів в неупередженості судді та об`єктивному розгляді справи є підставою для його відводу. Зяаву про відвід просили задоволити та передати на розгляд іншого судді Галицького районного суду.

Вивчивши подану заяву про відвід судді, суд дійшов наступного.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вказано у п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно п.53 вказаного рішення ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)).

З огляду на викладене, з урахуванням наявної у відповідачів недовіри до судді Юсип І.М., результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у відповідачів не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, відповідно до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., керуючись ст. 36 ч.1 п.5, 39, 40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатів Говзана Миколи Миколайовича та ОСОБА_3 про відвід судді.

Відвести суддю Юсип І.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

Дану цивільну справу передати у канцелярію суду для визначення іншого складу суду у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя:І. М. Юсип