Справа № 373/3260/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.

за участю секретаря судових засідань Олійник Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт», стягувач АТ «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 про заміну позивача (стягувача) по справі №373/3260/13, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт», в особі директора Погорєлова Ю.А. звернувся до суду з заявою і просить замінити сторону виконавчого провадження по справі №373/3260/13, а саме : стягувача АТ «Імексбанк» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.12.2013 по справі №373/3260/13 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором №999-00038208/1 від 14.01.2013.

31.03.2020 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги №126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №999-00038208/1 від 14.01.2013 перейшло до ТОВ «фінансова компанія «Фінрайт».

Представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт» в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву в якій просив розглянути заяву про заміну стягувача без його участі

Боржник ОСОБА_1 до суду не з`явилася.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За правилами, що викладені в ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 15 цього Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із поданих заявником копій документів та наявних у справі доказів вбачається, 31.03.2020 ТОВ «фінансова компанія «Фінрайт» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №UA-EA-2020-02-11-000002-b від 03.03.2020 року, уклали договір №126 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги з ПАТ «Імексбанк». Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими були відступлені, до переліку входить договір №999-00038208/1 від 14.01.2013 громадянки ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення даної заяви, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, так як процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку із вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт», стягувач АТ «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 про заміну позивача (стягувача) по справі №373/3260/13 - задовольнити.

Замінити стягувача ? ПАТ «Імексбанк» - його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінрайт» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2013 року по справі за позовом за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (виконавчий лист №2-1133/13 373/3260/13 виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором).

Ухвала суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ : І.О.Опанасюк