Справа №155/190/20
Провадження №2/155/423/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, що діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд які були передані у приватну власність ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 30 березня 1994 року №16/3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що по смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка є її спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, однак нотаріально оформити її не може.

Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити.

Позивачка, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак в письмовій заяві до суду позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача, Новосілківської сільської ради Горохівського району, в судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до запису в господарській книзі № 3, будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З поданих доказів про родинні відносини вбачається, що по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем за заповітом є її дочка ОСОБА_2 .

Документами про родинні відносини стверджується, що позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3

З довідки Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 17 січня 2020 року №21 вбачається, що 27 лютого 1996 року за № 6 посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_3 .

З заповіту, посвідченого 27 лютого 1996 року секретарем Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за №6, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно своїй дочці ОСОБА_2 Заповіт не змінено і не скасовано (а. с. 9).

У спадковій справі відкритій по смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 міститься заява від імені ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 було відмовлено.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3 та прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з рішення Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області №16/3 від 30 березня 1994 року, ОСОБА_3 було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд.

Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мала за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

За таких обставин, суд вважає, що позивачка, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, ст.125 Земельного кодексу України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських та побутових будівель і споруд які були передані у приватну власність ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Новосілківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 30 березня 1994 року №16/3.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий