_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/441/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.,

при секретарі - Грабовій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь з відповідача - борг за договором позики від 10 жовтня 2019 року, у загальній сумі 60400 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 10 жовтня 2019 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що на момент укладення договору позики по курсу Національного банку України становить 49400 гривень (100 доларів США = 2470,10 грн.), а також 11000 гривень (разом 60400 гривень) та яку відповідач зобов`язався повернути у строк до 30 листопада 2019 року. По закінченню зазначеного строку, відповідач своє зобов`язання не виконав та не повернув борг, а тому ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з даним позовом. Окрім того, враховуючи характер душевних та психічних страждань, які позивач зазнав внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 просить стягнути моральну шкоду у розмір 5000 гривень. Також позивач просить стягнути на його користь судові витрати.

Представник позивача - адвокат Булгакова Т.В., до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. За згодою сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними та достатніми для розгляду справи у відсутність відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 10 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого, позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що на момент укладення договору позики по курсу Національного банку України становить 49400 гривень (100 доларів США = 2470,10 грн.), а також 11000 гривень (разом 60400 гривень), яку відповідач зобов`язався повернути в строк до 30 листопада 2019 року.

Однак, у встановлені між сторонами строки ОСОБА_2 своє зобов`язання не виконав та борг не повернув.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення боргу обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. ОСОБА_1 не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме ОСОБА_2 йому спричинена моральна шкода.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) борг за Договором позики від 10 жовтня 2019 року в сумі 60400 (шістдесят тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1152,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Огренич І. В.