УХВАЛА

судового засідання

27.05.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області заяву представника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Бекерської О. про розстрочку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення, -

в с т а н о в и в:

Представник ЛКП «Львівтеплоенерго» Бекерська О. звернулась до Городоцького районного суду Львівської області із заявою про розстрочення виконання судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 09.12.2019 року по справі № 464/2371/19, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заяву мотивує тим, що на даний час фінансовий стан відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» є вкрай складним, збитки підприємства за результатами фінансово-господарської діяльності за 9 місяців 2019 року становлять 183 516 000 грн., а дебіторська заборгованість контрагентів перед підприємством становить 146 486 000 грн. Вказує, що скрутна ситуація на підприємстві ускладнюється необхідністю оплачувати вартість газу, який використовується при наданні послуг з теплопостачання ЛКП «Львівтеплоенерго», а тому примусове виконання рішення суду призведе до подальшої неможливості роботи ЛМКП «Львівтеплоенерго». Просить розстрочити виконання рішення на один рік із сплатою заборгованості рівними частинами.

В судове засідання представник заявника не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у поданій заяві про розстрочку виконання рішення просить таку задовольнити (а.с. 179).

Від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшло письмове заперечення на вказану заяву, яке мотивує тим, що судове рішення у справі набрало законної сили, складне матеріальне становище підприємства не свідчить про винятковість та про поважність причин невиконання рішення суду, тому є недостатньою підставою для розстрочки виконання рішення суду на один рік. Крім того, зазначає, що така підстава застосовується лише до фізичних осіб боржників, тоді як заявником є юридична особа (а.с. 153-167).

Вивчивши заяву заявника, заперечення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 435 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд зазначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналіз норм законодавства дає підстави дійти висновку, що зміна способу та розстрочення виконання рішення допускається лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження. Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим. Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання, у спосіб раніше встановлений. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду, суд не може змінювати останнє по суті.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Так, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.12.2019 р., з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 , стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2012 року по 11.02.2019 року у розмірі 90 447 грн. 50 коп. та судовий збір у дохід держави (справа № 464/2371/19, а.с. 127-130).

Станом на день розгляду заяви рішення суду не виконано.

Отже, системний аналіз норм ЦПК України свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вказане узгоджується з Постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 2-1230/11.

З огляду на вищенаведене, розстрочення виконання рішення можливе судом лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін.

Заявником не доведено наявність жодних виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435 ЦПК України пов`язує можливість здійснити розстрочення або відстрочення виконання судового рішення.

З огляду на наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд не знаходить підстав для розстрочення виконання рішення суду з огляду на те, що покликання заявника на скрутне матеріальне становище підприємства та наявність обов`язку з оплати вартості газу, велику дебіторську заборгованість контрагентів перед ЛКП «Львівтеплоенерго», як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, не є винятковою обставиною у розумінні статті 435 ЦПК України, матеріальний стан боржника враховується, коли таким є фізична особа, тому у задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст.ст. 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Бекерської О. про розстрочку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, але не пізніше п`ятнадцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.