23.06.2020 Справа № 363/2193/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мохончук І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, в зв`язку з чим, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь заборгованості в розмірі 60 000 грн. та судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за його відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі, просив про його задоволення з викладених у ньому підстав. Зазначив, що позивачка є матір`ю його колишньої дружини, вказані кошти він має намір повернути позивачці, однак зараз немає такої змоги.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2019 року сторони уклали договір позики, відповідно до якого позивач (позикодавець) передав у власність відповідачці (позичальникові) грошові кошти в сумі 60 000 грн., а відповідач зобов`язався у строк до 01 травня 2019 року повернути позивачу зазначену суму, однак в зазначений термін кошти не повернув.

На підтвердження отримання зазначених коштів позичальник написав розписку, в якій йдеться про отримання ним від позикодавця коштів у вказаній сумі.

Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з розписки, яка підписана відповідачем, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 і ч. 2 ст. 1047 ЦК України.

Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з розписки, яка підписана відповідачем, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 і ч. 2 ст. 1047 ЦК України.

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Позичальник згідно ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання умов, визначених змістом зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України є його порушенням.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він згідно ст. 1050 ЦК України зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж Кодексу.

При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора.

Крім того згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Обставини отримання у позивачки грошових коштів в розмірі 60 000 грн. визнані відповідачем в повному обсязі, а тому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат (судового збору), які слід покласти на відповідача.

Відтак, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись 259, 265, 268, 280 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 60 000 грн. та судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., а всього 60 768 (шістдесят тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повне судове рішення складено 26 червня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області, з урахуванням п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 13 березня 1997 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 22 липня 2003 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя