Справа № 741/1027/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

Судді Демченко Л.М.,

за участю секретарів Іллюши Т.Л., Горлач Д.А.

позивачки ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Людмили Миколаївни, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання незаконною бездіяльність державного нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання незаконною бездіяльність державного нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3 . Померлий окрім двох доньок, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , мав дружину, ОСОБА_5 , які відносяться до першої черги спадкоємців. З метою вступу в спадщину, 19.12.2017 вона звернулася до приватного нотаріуса Чуєнко Л.А., яка повідомила, що спадщина вже відкрита у Носівській районній державній нотаріальній конторі, її батько за життя залишив заповіт на ім`я сестри і що для вступу в спадщину їй необхідно звертатися до райдержнотконтори. Цього ж дня вона пішла до державної нотаріальної контори, однак державного нотаріуса не було на роботі, консультанти їй повідомили, що вона може надіслати документи для вступу в спадщину поштою. З проханням допомогти в подачі заяви встановленої форми та надання необхідних документів для вступу в спадщину вона звернулася до нотаріуса Чуєнко Л.А. , яка відмовилася складати заяву встановленої форми, повідомивши, що таку заяву можуть скласти лише в державній нотконторі та надала список необхідних для надіслання документів. При цьому пояснила, що при отриманні документів, державний нотаріус повинен викликати її листом до нотаріальної контори для написання заяви встановленої форми. Зібравши всі необхідні документи, вона надіслала їх на адресу Носівської районної державної нотаріальної контори 28.12.2017 рекомендованим листом з письмовим повідомленням. Серед документів, які були надіслані містився листок на пів аркуша, на якому власноручно вона написала лист із наступним змістом: «з метою прийняття мною спадщини, прошу приєднати надані документи до спадкової справи». Вказаний пакет документів держнотконторою було отримано 29.12.2017, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відправлення ОСОБА_7 . З дня отримання держнотконторою листа та до дня спливу шестимісячного терміну, визначеного для прийняття спадщини з районної держнотконтори жодних листів їй не надходило. У зв`язку з тим, що нотаріальна контора не працювала два тижні у зв`язку з новорічними святами, вона вчергове прийшла 15.01.2018. Консультант ОСОБА_8 повідомила їй, що дійсно до нотаріальної контори надійшли документи і всі документи в порядку. Коли вона 08.02.2018 прийшла до нотаріальної контори, державний нотаріус Перев`язко Л.М. в присутності сестри ОСОБА_4 повідомила, що нею пропущено шестимісячний термін вступу в спадщину, а також те, що померлий все своє майно заповів сестрі. Також нотаріус повідомила, що жодних документів від ОСОБА_1 вона не отримувала і для поновлення терміну вступу в спадщину вона може звернутися до суду. В порушення норм ст. 49 Закону України «Про нотаріат», державним нотаріусом жодної письмової відмови або постанови надано не було. Документи, які нею були надіслані нотаріусу потрібно було зареєструвати відповідальною за діловодство особою в день надходження згідно п.8 Правил ведення нотаріального діловодства, а в разі їх неправильного оформлення чи пошкодження, поштову кореспонденцію необхідно було повернути відправнику. Вказаних дій нотаріус не вчинив, а також не встановив її волевиявлення як особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальних дій. Надісланий супровідний лист з пакетом документів вона вважає своєчасно надісланою заявою про волевиявлення щодо вступу в спадщину. В результаті бездіяльності державного нотаріуса та неналежного виконання своїх обов`язків вона була позбавлена можливості вчасно прийняти спадщину та була вимушена звертатися до суду із позовом про визначення додаткового строку для вступу в спадщину, в результаті чого вона понесла матеріальні збитки у сумі 2527, 94 грн. та зазнала моральних страждань, які оцінює в 5000 грн. Згідно ч.2 ст. 3-1 Закону України «Про нотаріат», контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі. Головне територіальне управління юстиції згідно Положення про головні територіальні управління юстиції, організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності нотаріусів, контролює дотримання нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства.

Враховуючи викладене вище, просить визнати незаконною бездіяльність державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори, Перев`язко Л.М. щодо вчинення нотаріальних дій на звернення для отримання спадщини; зобов`язати державного нотаріуса розглянути надіслані 28.12.2017 документи з наміром вступу до спадщини, з відновленням її права на вступ до спадщини померлого батька ОСОБА_3 згідно чинного законодавства; стягнути на її користь заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2527, 94 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., понесені судові витрати, зобов`язати Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції притягнути державного нотаріуса до дисциплінарної відповідальності за незаконну бездіяльність щодо вчинення нотаріальних дій.

У зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в процесі розгляду справи, ухвалою суду від 25.02.2020 неналежного відповідача було замінено на належного - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

В судовому засіданні позивачка та її представниця позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в позові. Доповнили, що державний нотаріус в своїй роботі неодноразово допускає помилки, що свідчить про безвідповідальне ставлення останньої до посадових обов`язків та підтверджує її вину, що призвело до пропуску строку звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Просили стягнути витрати на правову допомогу у сумі 6550,00 грн., надавши відповідний розрахунок. Також ОСОБА_1 пояснила, що їй достовірно відома процедура та строки вступу в спадщину, оскільки вона вже приймала спадщину після смерті своєї тітки та надсилала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, яку їй попередньо складали в сільській раді.

Відповідач, державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, згідно наданої через канцелярію суду заяви, просить справу розглянути без її участі (т. 1 а.с. 134). Як видно з відзиву, державний нотаріус позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. У відзиві вказує, що 09.08.2017 в Носівській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області було заведено спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . На початку 2018 року від ОСОБА_1 до нотаріальної контори надійшли: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , видана повторно, копія витягу з Державого реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису про народження ОСОБА_3 , довідка, видана старостою сіл Козари, Андріївка, Іржавець Носівської міської ради про місце відкриття спадщини, копія свідоцтва про нароження ОСОБА_10 , копія свідоцтва про одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , копія паспорту та рнокпп ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Дані копії документів було долучено до матеріалів вже заведеної спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , які після закінчення спадкової справи були вилучені до окремого наряду, оскільки заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_1 не надходило. Правилами ведення нотаріального діловодства не передбачена реєстрація таких документів в журналі реєстрації вхідних документів. Жодних заяв, записок на пів аркуша за змістом, на які посилається позивачка в справі не надходило. Також вказує, що особисто ОСОБА_1 в грудні 2017 року з питаннями щодо прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. ОСОБА_1 є спадкоємцем по іншій спадковій справі, яка перебуває на розгляді в Носівській нотаріальній конторі. Перебуваючи на прийомі в нотаріуса 18.10.2017 вона не повідомляла про те, що відкрилася спадщина після смерті її батька, про своє бажання прийняти спадщину вона також не заявляла. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена 09.08.2017 на підставі заяви ОСОБА_5 (дружини спадкодавця) про прийняття спадщини, яка в подальшому була відкликана заявою від 26.10.2017. Заява ОСОБА_5 про відкликання раніше поданої заяви про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини надійшла до Носівської районної державної нотаріальної контори 19.12.2017. Також 19.12.2017 року до нотаріальної контори від ОСОБА_4 надійшла заява про прийняття спадщини після смерті батька. ОСОБА_5 також подано заяву про видачу на її ім`я свідоцтва про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя. У зв`язку із відсутністю в ОСОБА_4 необхідних для оформлення спадщини правовстановлюючих документів на спадкове майно та її тверджень, що вони знаходяться в ОСОБА_1 , її та ОСОБА_1 було запрошено до нотаріальної контори на 08.02.2018. У визначений день ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прибули до нотаріальної контори, де позивачка в справі повідомила про відсутність в неї документів (хоча остання зверталася до районної газети із листом про спростування інформації про втрату правовстановлюючих документів, яке було розміщене її сестрою). Також ОСОБА_1 заявила, що бажає прийняти спадщину після смерті батька та їй було роз`яснено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину у зв`язку із неподанням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_1 було заявлено, що згоди на вступ її у спадщину вона не надає. В січні 2018 року робочими були 2, 3,4, 5,9,10,11 та 12 січня. ОСОБА_7 у січні 2018 року в Носівській районній державній нотаріальній конторі взагалі не працювала. Таким чином, маючи можливість подати у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_1 таким правом не скористалася, тому підстав для задоволення її позовних вимог немає.

Представник Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився. Надав відзив, в якому просить проводити судовий розгляд без його участі. Зазначає, що Північно-Східне міжрегіональне управління юстиції не здійснює контроль за правомірністю (законністю) вчинення нотаріусами будь-яких нотаріальних дій, а також відмовою у їх вчиненні. Питання правомірності вчинення нотаріусами будь-яких нотаріальних дій вирішується виключно в судовому порядку. Жодних скарг на дії та бездіяльність державного нотаріуса до них не надходило. Позивачка ОСОБА_1 зверталася до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018, у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В своїй постанові, колегією суддів було зазначено про відсутність в матеріалах жодного належного доказу поважності причин пропуску позивачкою шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а доводи що пропуск строку мав місце у зв`язку з бездіяльністю нотаріуса не є поважною причиною та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт заподіяння позивачці державним нотаріусом матеріальної та моральної шкоди не підтверджений, тому підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні ( т. 2 а.с.60-67).

Представник Козарського старостинського округу, будучи належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, не з`явився; судовий розгляд проводився без його участі.

В письмових поясненнях треті особи, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначають, що підстав для задоволення позовних вимог немає. За життя ОСОБА_3 належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповів ОСОБА_4 . Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до Носівської районної державної нотаріальної контори. Позивачка в справі з такою заявою до нотаріуса не зверталася. Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини вона звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням суду їй було відмовлено в задоволенні позову. Позивачка з власного досвіду була обізнана про необхідність звернення у встановлений строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як вже приймала спадщину після смерті тітки, ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши заповіт на своїх племінниць. З часу відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 постійно проживала в м. Носівка, не перебувала на лікуванні та мала реальну можливість вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також позивачкою та її представницею не доведено, що на адресу державної нотаріальної контори було надіслано заяву на пів аркуша із висловленим бажанням прийняття спадщини, оскільки звертаючись до судів із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вона в категоричній формі стверджувала, що заяви до нотаріальної контори не надсилала. На зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення не зазначено перелік які саме документи ОСОБА_1 надсилала до нотконтори. ОСОБА_1 всіляко перешкоджала оформленню документів на спадкове майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки забрала оригінали правовстановлюючих документів на майно і вони були вимушені отримувати їх дублікати, що в свою чергу призвело до затягування процесу отримання ними свідоцтв про право на спадщину. Враховуючи викладене, зазначили про відсутність підстав для стягнення моральної та матеріальної шкоди, а також витрат на правову допомогу та просили відмовити в задоволення позову. В подальшому надали заяву про розгляд справи без їх участі (т.1, а.с. 64, 72).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка працює діловодом в Носівській районний державній нотаріальній конторі пояснила, що працює в нотаріальній конторі за договором. В 2017 році вона працювала з 01 серпня по 31 листопада, а в 2018 році - з 13 квітня по 28 вересня, тому жодної документації від ОСОБА_1 отримувати не могла, а також не могла надавати їй будь-яких пояснень в січні 2018 року, як зазначила ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представниці, свідка, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки в справі ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №231/2017 видно, що 26.07.2017 ОСОБА_5 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яку в подальшому відкликала заявою, в якій відмовилася від обов`язкової частки в спадщині. 19.12.2017 вона надала заяву про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя. Також із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася донька спадкодавця, ОСОБА_4 . В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_1 від 08.02.2018 про призупинення вчинення будь-яких нотаріальних дій у зв`язку з необхідністю звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області 30.08.2016, ОСОБА_3 все своє майно заповів своїй дочці, ОСОБА_4

15.05.2019 ОСОБА_4 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області. Також 15.05.2019 ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.136-152).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивачка в справі знала про смерть батька ІНФОРМАЦІЯ_1 та про відкриття спадщини після його смерті. Також остання була усвідомлена про необхідність звернення до нотаріальної контори саме із заявою про прийняття спадщини, оскільки приймала спадщину після смерті тітки, ОСОБА_13 , що вона підтвердила в суді.

Всупереч відомому останній порядку, вона особисто не звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини встановленої форми в межах строку прийняття спадщини, а в останні тижні відведеного законом строку надіслала до нотконтори пакет документів, серед яких за її твердженнями був лист на пів аркуша із наступним змістом: «з метою прийняття мною спадщини, прошу приєднати надані документи до спадкової справи», який позивачка вважає заявою про прийняття спадщини.

Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії визначені в ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Зокрема , тексти заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження отримання працівниками нотаріальної контори вказаного пакету документів із заявою про прийняття спадщини невстановленої форми позивачка надала поштове повідомлення про отримання поштового відправлення.

Як видно із дослідженого в судовому засіданні поштового повідомлення про отримання відправлення, ОСОБА_1 27.12.2017 надіслала на адресу Носівської районної державної нотаріальної контори рекомендований лист, який було отримано 29.12.2017. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що у вказаному відправленні було надіслано лист на пів аркуша із змістом: «з метою прийняття мною спадщини, прошу приєднати надані документи до спадкової справи», на якому наполягала ОСОБА_1 , надано не було.

Також не заслуговують на увагу посилання позивачки та її представниці на те, що відправлення особисто отримувала свідок у справі ОСОБА_7 , так як у судовому засіданні остання підтвердила, що вона 29.12.2017 не виконувала обов`язків діловода.

Державний нотаріус в своєму відзиві не заперечувала про отримання від ОСОБА_1 копій документів, однак у зв`язку із відсутністю заяви про прийняття спадщини, документи були приєднані до матеріалів спадкової справи. Також позивачкою не було висловлено жодного наміру на прийняття спадщини.

Згідно статті 49 Закону України «Про нотаріат», на порушення якої посилається позивачка, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8--1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно п.п. 1-3 Глави 6 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріус зобов`язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони.

Позивачка та її представниця наполягали на тому, що нотаріус, отримавши пів аркуша із записами ОСОБА_1 повинна була здійснити реєстрацію вказаного документу з додатками, та розглянути його і прийняти відповідне рішення, встановити дійсне волевиявлення ОСОБА_1 на вчинення нотаріальних дій або повернути вказаний документ у разі його невідповідності вимогам законодавства.

Виходячи зі змісту викладених правових норми, для вчинення нотаріусом нотаріальних дій необхідне відповідне звернення з боку ОСОБА_1 , в даному випадку із заявою, чого вчинено не було, незважаючи не те, що в суді ОСОБА_1 підтвердила, що вона достовірно знає, що у нотаріальну контору надається саме заява про прийняття спадщини. Навпаки, вона надіслала лише копії документів.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У зв`язку з тим, що строки звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 було пропущено, вона звернулася до районного суду із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13.11.2018, у справі №741/411/18, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову суд зазначив про встановлення в судовому засіданні, що позивачці було відомо про необхідність подання заяви про прийняття спадщини. З часу відкриття спадщини вона постійно проживала в м. Носівка, не перебувала на лікуванні, у грудні 2017 року отримала консультацію у приватного нотаріуса, мала можливість подати заяву про прийняття спадщини, але не зробила цього. Доводи позивачки про те, що строк для подачі заяви був пропущений з вини працівників нотаріальної контори, які не викликали її для написання заяви, та з вини старости Козарівського старостинського округу не знайшли підтвердження добутими по справі доказами, а тому суд визнав їх необґрунтованими (т. 1, а.с. 73).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на зазначене рішення Чернігівський апеляційний суд постановою від 13.03.2019 залишив без задоволення. Посилання ОСОБА_1 на те, що державний нотаріус повинен був перевірити її волевиявлення на прийняття спадщини, як особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, до уваги апеляційним судом не прийнято, оскільки діючим законодавством чітко встановлений порядок та форма звернення особи до нотаріуса для вступу у спадщину, зокрема, подання заяви про прийняття спадщини і лише після цього, нотаріус, відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, перевіряє, чи дійсно ця особа має намір вступити у спадщину. Іншого порядку звернення особи цей Порядок не передбачає.

Також суд звертає увагу на те, що з позовом про визнання незаконною бездіяльність державного нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 звернулася 25.06.2019, тобто після відмови суду у визначенні їй додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с.74,75).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на бездіяльність державного нотаріуса саме щодо вчинення нотаріальних дій, а також ототожнює процес реєстрації вхідної кореспонденції в нотаріальній конторі із вчиненням нотаріальних дій.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», Закон України «Про нотаріат» N 3425-XII поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону N 3425-XII , нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; 9--1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи.

Тобто, процес реєстрації вхідної документації у нотаріальній конторі не є нотаріальною дією та не відносить до об`єктів судового оскарження.

Згідно п.п. 8.8., 8.9. Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених ноказом Міністерства Юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5, реєстрація документів здійснюється в: журналі реєстрації вхідних документів; журналі реєстрації вихідних документів; книзі реєстрації наказів з кадрових питань; книзі реєстрації наказів з адміністративно-господарських питань. Реєстрації у журналі реєстрації вхідних документів підлягають всі заяви, які надаються нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, крім передбачених у пункті 8.10 цього розділу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не було подано заяви, а тому і відсутня її реєстрація в журналі вхідної кореспонденції.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі або майну підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Виходячи з положень цієї статті для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів щодо неправомірних дій державного нотаріуса, які призвели до пропуску ОСОБА_1 строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для стягнення із державного нотаріуса матеріальної шкоди.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно роз`яснень, викладених в постанові Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В обґрунтування заподіяння моральної шкоди, ОСОБА_1 в судовому засіданні посилалася на копію з її амбулаторної картки та чеки про придбання ліків.

Позивачкою не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів, які дали б суду підстави констатувати заподіяння моральної шкоди саме незаконними діями нотаріуса, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню також не підлягають задоволенню.

Також, однією із позовних вимог ОСОБА_1 була вимога про притягнення державного нотаріуса до дисциплінарної відповідальності.

Згідно положень ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно п. 4.28 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, міжрегіональне управління юстиції організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування (далі - уповноважені особи), контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, забезпечує роботу комісії з питань застосування санкцій за порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Враховуючи викладене вище та те, що нормою ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав, до яких не відноситься питання щодо зобов`язання міжрегіонального управління Міністерства юстиції притягнення державного нотаріуса до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, також не підлягають стягненню на її користь витрати на правову допомогу та сплачена сума судового збору у відповідності до норм ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 133, 137, 141, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 23, 1166, 1167, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Правилами ведення нотаріального діловодства, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Людмили Миколаївни, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання незаконною бездіяльність державного нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Найменування сторін: позивачка - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ); відповідачі: державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Людмила Миколаївна (17100, вул. Центральна, 20, м.Носівка, Чернігівська область, ), Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Суми) (40003, м.Суми, вул. Г.Кондратьева, 28, ), треті особи: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), Козарський старостинський округ Носівського району (17100, вул. Центральна, буд. 20, м.Носівка, Чернігівська область).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» визначений цим судовим рішенням процесуальний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Суддя Л.М.Демченко