ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/944/20 Справа № 710/2222/15-ц
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

02 червня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ГоловуючогоНерушак Л.В. (суддя-доповідач)
СуддівВасиленко Л.І., Карпенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано з володіння набувача ОСОБА_4 нежитлові приміщення приміщення прохідної «літера Б» площею 25,1 кв. м., гараж «літера Ж» площею 126,3 кв. м., мийку «літера Л» площею 117,4 кв. м., приміщення майстерні «літера Е» площею 154,4 кв. м. та приміщення контори «літера А» площею 86,4 кв. м., які розташовані в АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір у сумі 470 грн. 80 коп., але у строк не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно даних рекомендованого повідомлення, що повернулося на адресу Черкаського апеляційного суду, ОСОБА_1 отримав копію ухвали від 21 квітня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху 24 квітня 2020 року.

Станом на 02 червня 2020 року недоліки вказані в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до положень ст. 121 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено у ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Виконуючи вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права скаржника на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційний суд вичерпав, передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення скаржника про недоліки його апеляційної скарги та необхідність їх усунення.

Скаржник ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом справи, хоча мав таку можливість, оскільки отримав копію ухвали суду 24.04. 2020 року, крім того міг довідатися про постановлену ухвалу, яка є оприлюдненою.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, станом на 02 червня 2020 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду не усунуто, скаржник попереджений судом, що в разі не усунення недоліків апеляційної скарги, скарга вважається неподаною та підлягає поверненню згідно до норм статті 185 ЦПК України, якою передбачено, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконує належним чином свої обов`язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляє необхідної зацікавленості у розгляді своєї скарги, а також, приймаючи до уваги висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України», де було констатовано, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, що свідчить про недобросовісність використання скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення, скаржником не надано доказів, що підтверджують доплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року, у строк, наданий для усунення недоліків апеляційної скарги, вказані недоліки щодо доплати судового збору не усунуто, тому у відповідності до вимог ст. 185 та статей 356, 357 ЦПК України дану апеляційну скаргу слід вважати неподаною та скарга підлягає поверненню особі, яка подавала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - визнати неподаною та повернути особі, яка подавала апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції Верховного Суду, протягом тридцяти днів, у порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко