Справа №636/1922/20
Провадження №2/636/1276/20
У Х В А Л А

01 червня 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., при секретарі судового засідання Шилової І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дегтяря П.О. про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просив суд стягнути з них солідарно на свою користь суму боргу в розмірі 3 709 394,56 гривень, в тому числі: 2 999 933 основний борг, 23 999,46 інфляційні витрати, 27 786,26 3% річних за несвоєчасне повернення грошових коштів, 483 479,59 22% річних за весь час користування коштами та пеню в сумі 174 196,25 гривень, а також стягнути солідарно з відповідачів на свою користь витрати зі сплати судового збору в сумі 10 510 гривень.

Разом з позовною заявою від представника позивача адвоката Дегтяря П.О. надійшла заява, в якій останній просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на 13 земельних ділянок, житловий будинок загальною площею 217,8 кв.м., Ѕ частку квартири загальною площею 130,3 кв.м., 7 транспортних засобів, на корпоративні права в ТОВ «Харелектрометр» в частині внеску відповідача в статутний фонд товариства в розмірі 899 062,50 гривень, корпоративні права в ТОВ «Рембудпобут» в частині внеску відповідача в статутний фонд товариства в розмірі 1 512 676 гривен та на грошові кошти, що знаходяться на 12 відкритих рахунках відповідача в банківських установах АТ «Банк Інвестицій та Заощаджень», АТ «ОТП Банк», АТ «Укрсиббанк», ПАТ АК «Укргазбанк» та філії «Харківське ГРУ ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК»».

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогам ст.151 ЦПК України, дійшов висновку про її повернення з огляду на наступне:

Суд враховує право кожного на справедливий розгляд його справи судом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, що передбачено в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України роз`яснив що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову у виді заборони вчинення будь-яких дій, суд, на підставі наданих позивачем доказів має дійти висновку про те, що такі дії реально може бути вчинено. Наявність ризику вчинення будь-якою особою дій, які в подальшому зможуть призвести до неможливості виконання відповідного судового рішення, має бути не ілюзорним, а підтверджуватись доказами, які б давали сторонньому незалежному спостерігачу зробити висновок про реальність такого ризику.

Крім того, у п. 9 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

В порушення вище перелічених вимог діючого законодавства, в поданій представником позивача адвокатом Дегтярем П.О. до суду заяві про забезпечення позову не зазначено:

обґрунтування необхідності забезпечення позову; вказано захід забезпечення позову, але в той же час не обґрунтовано його необхідності; не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення (арешту переліченого майна) може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, або ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також зі змісту позовної заяви слідує, що позивач пред`являє свої вимоги до відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і просить солідарно стягнути з них на свою користь заборгованість. В той же час в заяві про забезпечення позову взагалі відсутні відомості про те, на майно кого із відповідачів ( ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 ) необхідно накласти арешт.

Представник заявника просить арештувати окрім земельних ділянок, житлового будинку та Ѕ частки квартири ще й 7 транспортних засобів, корпоративні права та грошові кошти, що знаходяться на 12 відкритих рахунках в банківських установах, при цьому жодних доказів того кому належать ці транспортні засобі, корпоративні права та кошти на рахунках в банківських установах до заяви не надано, як і не зазначено в самій заяві.

Окрім цього, подана заява про забезпечення позову всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

В той же час, згідно зі ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу вищенаведених норм ЦПК України вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою позивача. Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, подану заяву про забезпечення позову слід повернути з підстав невідповідності її вимогам ст.151 ЦПК України. Відповідна ухвала не перешкоджає заявнику після усунення вказаних у ній недоліків звернутися до суду повторно.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності зі ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дегтяря П.О. про забезпечення позову шляхом накладання арешту - повернути заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну чи резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: