печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарях судових засідань Рябцової Ю.О., Шевченко О.В.

за участі:

представників позивача - Гвоздецького А.М. , Шагірманова Д.О.

представників відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_21 , ОСОБА_22

експерта - Мендрина С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_6 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019 до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_6 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договорів недійсними, витребування майна та скасування записів про державну реєстрацію прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14 червня 2019 року між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» як продавцем та ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 82), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108 (Договір-1).

14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем, у зв`язку з укладенням Договору-1 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372605, відповідно до якого було зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та внесено відповідний запис №32017122 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14 червня 2019 року між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» як продавцем та ОСОБА_6 , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу машиномісця в підземному паркінгу АДРЕСА_10 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110 (Договір-2).

14 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем у зв`язку з укладенням Договору-2 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №47372532, відповідно до якого було зареєстровано право власності на машиномісце, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та внесено відповідний запис №32017037 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

19 червня 2019 року між ОСОБА_6 , як продавцем та громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 , як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстровано в реєстрі за №1138,1139 (Договір-3).

19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням Договору-3 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 47414278, відповідно до якого було зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та внесено відповідний запис №32056156 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_1 , між громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_8 , як іпотекодержателем, укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за №1144 (Договір іпотеки).

19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем, у зв`язку з укладенням Договору іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію іпотеки за індексним №47416097, відповідно до якого було зареєстровано іпотеку та внесено відповідний запис №32057766 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

19 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком М.О., у зв`язку з укладенням Договору іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження за індексним №47415944, відповідно до якого було зареєстровано заборону на нерухоме майно та внесено відповідний запис №32057618 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою з вимогами про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та витребування нерухомого майна, а саме: квартири, розташованої, за адресою: АДРЕСА_1 , скасування записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та про державну реєстрацію іпотеки і заборони на нерухоме майно.

Позивач вказує на те, що з огляду на вказані рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень та записи, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі відповідних рішень про державну реєстрацію, ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» не має об`єктивної можливості використовувати нерухоме майно, яке належить на праві власності останньому, зокрема у власній господарській діяльності.

Позивачем вбачається ефективним способом захисту його порушених прав та їх відповідне поновлення шляхом звернення до суду із позовними вимогами про визнання недійсними Договору-1, Договору-2, Договору іпотеки, скасування відповідних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що були внесені на підставі зазначених вище договорів купівлі-продажу та договору іпотеки, а також витребування квартири від відповідача - ОСОБА_3 . Також зазначається, що у позивача існують обґрунтовані підстави стверджувати, що підпис директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на Договорі-1 та Договорі-2 були підроблені невстановленими особами, на підтвердження зазначеного позивачем в межах підготовчого провадження по цивільній справі №757/39973/19-ц було долучено до матеріалів останньої належним чином засвідчену слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві Томіловом О.С. копію експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0006069 та оригінал письмового дозволу слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві Томілова О.С. вих. №10837/125/562019 від 21.10.2019 на розголошення відомостей кримінального провадження №0006069 в межах справи №757/39973/19-ц в частині відомостей, що містяться у засвідченій слідчим копії експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0006069.

Відповідно до експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366, за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0006069 судовим експертом ОСОБА_12 було зроблено висновки про те, що:

1) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2019 з реєстровим номером 5108, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 , виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою;

2) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу машиномісця від 14.06.2019 з реєстровим номером 5110, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 , виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою;

3) підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою;

4) підпис у графі Продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Василенком О .А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5108, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою;

5) підпис у графі Продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу машиномісця, посвідченим Василенком О.А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5110, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою.

З врахуванням зазначеного, позивач просить суд:

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 від 14.06.2019, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108;

- Визнати недійсним Договір купівлі-продажу машиномісця, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 від 14.06.2019, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110;

- Скасувати запис №32017037 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу НОМЕР_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_2 ) за ОСОБА_6 ;

- Витребувати від громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код 35760925, Кловський узвіз, 7, літера А, офіс 6, м. Київ, 01021) квартиру, що розташована за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, №222 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- Скасувати запис №32017122 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82) за ОСОБА_6 ;

- Скасувати запис №32056156 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_3 ) за громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 ;

- Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 19.06.2019 між громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 , як іпотекодавцем, та ОСОБА_8 , як іпотекодержателем, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за №1144;

- Скасувати запис №32057766 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82);

- Скасувати запис №32057618 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження (заборона на нерухоме майно) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.08.2019 по справі №757/39973/19-ц у задоволенні заяви ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» про застосування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2019 справу №757/39973/19-ц прийнято до свого провадження та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання.

12.08.2019 представником позивача ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» - Гвоздецьким А.М. було повторно подано заяву про забезпечення вказаного позову.

12.08.2019 Печерським районним судом міста Києва було прийнято ухвалу, якою заяву представника позивача ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» про забезпечення позову задоволено повністю.

14.01.2020 ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Криштак О.О. про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

20.01.2020 у провадження судді для розгляду надійшла заява про відвід головуючого судді від розгляду справи №757/39973/19-ц.

21.01.2020 ухвалою суду заявлений відвід було визнано необґрунтованим та передано його на розгляд іншому судді Печерського районного суду м. Києва на підставі положень частин другої - третьої статті 40 ЦПК України.

21.02.2020 Печерським районним судом м. Києва в складі судді Вовка С.В., у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Массалової Н. С. про відвід головуючого судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвій Т.Г. від розгляду цивільної справи №757/39973/19-ц, було відмовлено.

25.02.2020 до Печерського районного суду м. Києва від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», у зазначеному відзиві відповідач ОСОБА_7 , просить суд відмовити у задоволенні позову позивача - ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» у повному обсязі.

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що відповідач - громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 , починаючи з 19.06.2019 є законним власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 , набув її на підставі відплатного договору, про відсутність права власності відповідача ОСОБА_6 на зазначену квартиру йому було невідомо, а отже він є добросовісним набувачем. Також у відзиві зазначається, що матеріали справи №757/39973/19-ц містять документи, що підтверджують волевиявлення позивача - ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на продаж зазначеної квартири, зокрема: Договір-1 та протокол №07/06-2019 від 07.06.2019, які були підписані належними особами та скріплені відповідною печаткою підприємства. Натомість, за переконанням відповідача ОСОБА_3 матеріали справи не містять висновку належної та допустимої судової почеркознавчої експертизи, якою б були встановлені інші обставини. Враховуючи зазначене, на думку відповідача ОСОБА_3 інші позовні вимоги ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» про скасування записів про державну реєстрацію та визнання недійсним Договору іпотеки є такими, що не мають належних правових підстав та мають бути відхилені судом як необґрунтовані.

25.02.2020 до Печерського районного суду м. Києва зі сторони відповідача ОСОБА_3 також надійшла зустрічна позовна заява, а також клопотання представника відповідача - адвоката ОСОБА_22 про призначення судової експертизи у цивільній справі №757/39973/19-ц.

Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2020 клопотання представника позивача - Гвоздецького А.М. про повернення зустрічного позову та залишення відзиву відповідача без розгляду - задоволено частково. Відмовлено у прийнятті та повернуто зустрічну позовну заяву громадянину Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 від 25.02.2020, подану у цивільній справі №757/39973/19-ц.

Також 04.03.2020 Печерським районним судом м. Києва було прийнято ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката ОСОБА_22 про призначення судової експертизи у цивільній справі №757/39973/19-ц.

12.03.2020 року представник відповідача ОСОБА_3 повторно подала заяву про відвід головуючого судді Ільєвої Т.Г. у цій справі з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

01.04.2020 Печерський районний суд м. Києва в складі судді Григоренко І.В., відмовив у задоволенні клопотання.

Також Печерським районним судом м. Києва, за клопотанням представника відповідача - громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 в межах цивільної справи №757/39973/19-ц було викликано судового експерта Мендрину С.В. для роз`яснення свого висновку і відповіді на питання суду та учасників судового розгляду по справі.

Так, 02.06.2020 судовим експертом ОСОБА_17 було роз`яснено, що документи у кількості двадцяти двох, на підставі яких було проведено почеркознавчу експертизу, надійшли від Шевченківського СВ РУ ГУМВС в оригінальних примірниках. Почеркознавча експертиза проводилася на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О.

В судовому засіданні представники позивача просили задовольнити позовні вимоги, з викладених в позові підстав.

В судовому засіданні представники відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_21 та ОСОБА_5 , заперечували щодо задоволення позовних вимог, зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими, докази недоведеними.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до приписів частини першої статті 223 ЦПК України, суд вбачає за належне та необхідне розглядати цю справу за їх відсутності.

Окрім цього, в судовому засіданні було допитано судового експерта Мендрину С.В., яка на питання учасників процесу, зазначила, що документи у кількості двадцяти двох, на підставі яких було проведено почеркознавчу експертизу, надійшли від Шевченківського СВ РУ ГУМВС в оригінальних примірниках та окрім цього, зазначила, що дана експертиза проводилася на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, які були досліджені судом, з урахуванням відзиву відповідача, на засадах верховенства права та у відповідності до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість прийняття по справі рішення та задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до положень Цивільного кодексу України відсутність волевиявлення особи на вчинення правочину є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України.

Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Таким чином, проставлення особою підпису під час вчинення правочину у письмовій формі є способом зовнішнього виразу волевиявлення такої особи на вчинення відповідного правочину.

Отже, правочин може бути вчинено виключно за наявності внутрішнього волевиявлення учасника правочину на його вчинення, в протилежному випадку такий правочин є недійсним.

Як було встановлено судом, відповідно до Договору-1 та Договору-2 ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» зазначено продавцем таких об`єктів нерухомого майна, як квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82), та машиномісця за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Відповідно до положень статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частини першої, третьої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. З наведеними положеннями законодавства також належним чином кореспондуються норми Закону України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю» у редакції, що діяла на момент досліджуваних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату оскаржуваних правочинів директором (одноосібний виконавчий орган ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ») був ОСОБА_13 . Така інформація також підтверджується належним чином засвідченими копіями установчих документів позивача.

Як встановлено судом відповідно до експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366: 1) підпис у графі Продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2019 з реєстровим номером 5108, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 , виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою; 2) підпис у графі продавець ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу машиномісця від 14.06.2019 з реєстровим номером 5110, укладеного між ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 , виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою; 3) підпис у графі директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в протоколі загальних зборів учасників ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою; 4) підпис у графі Продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Василенком О .А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5108, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою; 5) підпис у графі Продавець директор ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу машиномісця, посвідченим Василенком О.А. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.06.2019 з реєстровим номером №5110, виконано не ОСОБА_13 , а іншою особою.

Судом встановлено, що експертний висновок від 29.08.2019 №17-3/1366 за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0006069 надано судовим експертом ОСОБА_12 (Київський НДЕКЦ МВС України; свідоцтво №5057, видане Експертно-кваліфікаційною комісією МВС України на підставі рішення №293 від 21.05.2001 (кваліфікація підтверджена рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України №1630 від 21.10.2016, що діє до 31.12.2021).

Також судом встановлено, що почеркознавча експертиза у кримінальному провадженні №0006069 здійснена на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд звертає увагу, що експертний висновок від 29.08.2019 №17-3/1366, підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, що відповідає положенням статті 102 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вбачає за допустиме розцінювати зазначений експертний висновок як належний та допустимий доказ, оскільки проведена у кримінальному провадженні експертиза містила безпосередню інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні в межах справи №757/39973/19-ц.

Незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі (кримінальне провадження №0006069) не ухвалений, висновок експерта є належним та допустимим доказом в межах цієї цивільної справи (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду, що підтверджується постановою Верховного Суду по справі №461/3675/17 від 05.02.2020 та постановою Верховного Суду по справі №761/12898/16-ц від 11.10.2018).

Відповідач ОСОБА_7 , заперечуючи проти експертного висновку від 29.08.2019 №17-3/1366, не надав доказів на його спростування, а також мав змогу ставити питання судовому експертові ОСОБА_17 під час судового засідання від 02.06.2020, однак відповіді експерта Мендриної С.В. на такі запитання не поставили під сумнів належність, достовірність чи допустимість експертного висновку від 29.08.2019 за №17-3/1366.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що Договір-1 та Договір-2 були підписані іншими невстановленими особами, що свідчить про відсутність волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на відчуження таких об`єктів нерухомого майна, як квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82) та машиномісце за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Керуючись положеннями частини третьої статті 263 ЦПК України суд зазначає, що аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №624/654/16.

Отже, встановлення належними, допустимим та достатніми у власній сукупності доказами того, що Договір-1 було підписано не Директором ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» ОСОБА_13 , а іншою особою, підтверджує відсутність волевиявлення позивача на укладення Договору-1, а тому Договір-1 є недійсним, а саме таким, що суперечить приписам частини третьої статті 203 Цивільного кодексу України.

Наявність волевиявлення на укладення відповідного правочину відповідно до приписів Цивільного кодексу України є однією з вимог, з якою чинне законодавство України пов`язує дійсність такого правочину, а відтак правочин, під час укладення якого таку вимогу дотримано не було, має бути визнано судом недійсним.

Відсутність волевиявлення позивача на укладання зазначених договорів є доведеною, а тому такі мають бути визнані недійсними.

Поряд із цим, відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно з абзацом другим ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, висловленої в Рішенні №3-рп/2003 від 30.01.2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

В той же час, як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами». Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Так, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на обов`язку держав-учасниць Конвенції на належному забезпеченні ефективності національних способів захисту порушеного права, в тому числі, за результатами судового провадження. Так, розглядаючи заяву № 34000/07 суд наголосив, що затримка у реалізації права Заявниці, спричинена неспроможністю національних органів виконати рішення суду, становила невиправданий і непропорційний тягар («Віннійчук проти України» заява № 34000/07, від 20.10.2016 р.).

Таким чином, враховуючи доведення позивачем належними, допустимими та достовірними доказами факту недійсності Договору-2, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що запис №32017037 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу № 38, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) потребує скасування, що належним чином слугуватиме ефективному захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача.

Поряд із цим стосовно позовних вимог позивача в частині витребування нерухомого майна суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з частиною першою статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Зазначена норма передбачає вичерпне коло підстав, за яких власник зберігає право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Такою підставою є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею, - що є належним чином доведеним та встановлено судом в межах цієї цивільної справи.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачами не надано доказів наявності між позивачем та відповідачами правовідносин з приводу спірного нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що позивачем було обрано правильний спосіб захисту власних порушених прав щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №569/1221/16, від 14.11.2018 по справі №183/1617/16 та постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №635/11372/14.

Стосовно посилання представників відповідача ОСОБА_3 на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 по справі №645/4220/16-ц, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, встановленої відповідно до постанови від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Так, надана представниками відповідача ОСОБА_3 правова позиція була висловлена в окремій справі Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, що не може слугувати підставою для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі №183/1617/16.

Більше того, суд відзначає, що протилежного до представленого представниками відповідача висновку дійшов Верховний Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.03.2020 по справі №645/589/16-ц, що є більш актуальною та саме останньою практикою вирішення таких спорів Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, яка і береться до уваги судом при вирішенні цього спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині витребування нерухомого майна є обґрунтованими належними, допустимими та достовірними доказами та потребують задоволення судом з тієї підстави, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника поза його волею.

Суд критично оцінює доводи представників відповідача 2, із посиланням на постанову Верховного Суду від 14.02.2020 у справі №761/7024/18, про те, що необхідність проведення експертного дослідження справжності відтиску печатки ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», проставленого на Договорі-1 та Договорі-2, оскільки відсутність підпису Директора ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на вказаних договорах свідчить про відсутність волевиявлення позивача на вчинення спірних правочинів.

Суд зазначає про те, що постанова Верховного Суду від 14.02.2020 у справі №761/7024/18 була ухвалена не у подібних до цієї цивільної справи правовідносинах, а саме в межах справи про визнання договору поруки недійсним. В межах зазначеної справи Верховним Судом було зазначено про те, що відтиск печатки може слугувати одним із доказів вчинення правочину відповідною особою, однак відтиск печатки є лише додатковим підтвердженням ідентифікації особи, а не єдиним і вирішальним.

Виключно проставлення печатки на правочині, вчиненому у письмовій формі, не може слугувати єдиною підставою для висновку про наявність волевиявлення відповідної особи у разі відсутності підпису такої особи.

До того ж суд критично оцінює заперечення відповідача 2 щодо наявності волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» у формі Протоколу Загальних зборів ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019 від 07.06.2019, підписи учасників та печатка на якому не була досліджена експертом.

Щодо цього питання позивач стверджував про те, що ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» такий протокол не складався і не підписувався учасниками ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», а підписи і печатка вчинені невідомими йому особами.

Відповідно до частини першої ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до частини другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини третьої ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Суд звертає увагу, що Цивільним кодексом України як вимога дійсності правочину встановлюється саме наявність волевиявлення учасника правочину, тобто, в цьому випадку ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», відповідно до положень Статуту якого такі правочини мають вчинятись саме одноосібним виконавчим органом - директором. Тобто, волевиявлення ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» на укладення Договору-1 та Договору-2 може бути висловлене шляхом підписання (проставлення підпису) Директором товариства ОСОБА_13 тексту таких договорів.

Крім цього, суду бере до уваги той факт, що експертним висновком експерта ОСОБА_17 було встановлено, що підпис ОСОБА_13 на Протоколі Загальних зборів ТОВ «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» №07/06-2019 від 07.06.2019 було вчинено не ОСОБА_13 , а іншою особою.

Поряд із цим, суд відзначає, що згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр речових прав).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на обов`язку держав-учасниць Конвенції на належному забезпеченні ефективності національних способів захисту порушеного права, в тому числі, за результатами судового провадження. Так, розглядаючи заяву № 34000/07 суд наголосив, що затримка у реалізації права Заявниці, спричинена неспроможністю національних органів виконати рішення суду, становила невиправданий і непропорційний тягар («Віннійчук проти України» заява № 34000/07, від 20.10.2016).

Враховуючи зазначене, суд погоджується із доводами позивача про те, що його право розпоряджатися нерухомим майном буде протиправно обмежене та право власності не буде захищене повністю, якщо після витребування майна на його користь як законного власника реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру залишиться за відповідачем ОСОБА_3 . З огляду на наведене, суд також приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і в цій частині.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання недійсним Договору іпотеки та скасування відповідних записів про державну реєстрацію іпотеки та обтяження (заборона на нерухоме майно) суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Враховуючи визнання Договору-1 та Договору-2 недійсними судом, витребування квартири від відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, відповідач ОСОБА_7 не є і не може вважатися власником вказаного об`єкту нерухомого майна та не має права передавати зазначене нерухоме майно в іпотеку, укладати відповідний договір. У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що Договір іпотеки, укладений 19.06.2019 між громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 як іпотекодавцем та ОСОБА_8 як іпотекодержателем є недійсним як такий, що суперечить положенням Закону України «Про іпотеку», зокрема, статті 5 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що Договір іпотеки є недійсним через відсутність у відповідача ОСОБА_3 права власності на квартиру, яку було передано останнім в іпотеку шляхом укладення відповідного договору, суд приходить до висновку, що запис про іпотеку №32057766 від 19.06.2019, а також запис про заборону на нерухоме майно №32057618 від 19.06.2019, підлягають скасуванню з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень частини першої статті 141 ЦПК України та вважає, що з відповідачів порівну підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 134 210,00 грн. на користь позивача.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 92, 97, 202, 203, 207, 215, 216, 330, 387, 388, 627, 638 Цивільного кодексу України та ст. ст. 3, 5, 12, 81, 77-80, 102, 263 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» до ОСОБА_6 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору недійсним та витребування нерухомого майна, - задовольнити.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 14.06.2019, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5108.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу машиномісця, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕН ІНВЕСТ» та ОСОБА_6 14.06.2019, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком Олегом Анатолійовичем та зареєстровано в реєстрі за №5110.

Скасувати запис №32017037 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на машиномісце в підземному паркінгу АДРЕСА_2 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_2 ) за ОСОБА_6 ;.

Витребувати від громадянина Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код 35760925, Кловський узвіз, 7, літера А, офіс 6, м. Київ, 01021) квартиру, що розташована за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7, №222 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Скасувати запис №32017122 від 14.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82) за ОСОБА_6 .

Скасувати запис №32056156 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_3 ) за громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 .

Визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 19.06.2019 між громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_7 іпотекодавцем та ОСОБА_8 як іпотекодержателем та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за №1144.

Скасувати запис № 32057766 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іпотеки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Скасувати запис №32057618 від 19.06.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію обтяження (заборона на нерухоме майно) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 82).

Стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ» в рівних частинах суму сплаченого судового збору з відповідачів ОСОБА_6 , громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в розмірі 136 134 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИАГРОЛЕНД ІНВЕСТ», адреса: Кловський узвіз, 7, літера А, офіс 6, м. Київ, 01021, .

Відповідачі:

ОСОБА_6 , адреса: село Пістинь, Косівський район, Івано- Франківська область, 78633, РНОКПП НОМЕР_1 ;

Громадянин Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_7 ; місце проживання на території України: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.06.2020.

Суддя Т.Г. Ільєва