Справа № 431/1130/20
Провадження 2/431/455/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 червня 2020 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про скасування виконавчого надпису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк форвард» (далі Банк), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про скасування виконавчого надпису, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7250 від 09 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. про стягнення з неї, як з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк форвард» заборгованості в розмірі 52875,95 гривень, розподілити судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, на те, що улютому 2020 року їй стало відомо, що 05 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60797637, а 22 січня 2020 року постановою виконавця арештовано кошти боржника (позивача). Згодом стало відомо, що 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. вчинено виконавчий напис №7250 про стягнення з неї на користь банку заборгованості в розмірі 52 875,95 гривень. Копію вказаного виконавчого надпису вона не отримувала. Вона не вчиняла жодних дій, спрямованих на створення правовідношень, з яких виникали б її зобов`язання перед АТ «Банк форвард». Їй не відомі інші підстави виникнення таких зобов`язань.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 27.03.2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову було зупинено стягнення з останньої на користь Банку, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця суми заборгованості у розмірі 60 163,54 грн. на підставі виконавчого надпису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. від 09.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за №7250 (виконавче провадження №60797637, приватний нотаріус виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л.) - до розгляду справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач представник Банку у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю представника відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

24.06.2020 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 7250, про стягнення з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №100438451 від 08.10.2012 укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.11.2017 по 15.02.2018, сума заборгованості 52 025,95 грн.

За вчинення виконавчого напису з боржника стягнуто 850 грн.

05.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

У подальшому постановою виконавця від 22.01.2020 було арештовано кошти ОСОБА_1 .

Як вбачається із копій матеріалів, витребуваних у приватного нотаріуса Незнайко Є.В., що стали підставою для звернення відповідачем до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису від 09.11.2019 року, ОСОБА_1 є клієнтом АТ «Банк- Форвард». 15.012013 р. було відкрито рахунок № НОМЕР_1 у валюті, в порядку акцепту Банком Укладення кредитного договору №100438451 від 08.10.2012 (а.с.32)

05.12.2019 року позивачу на її адресу направлена приватним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження №60797637.

22.01.2020 року арештовано кошти ОСОБА_1 .

Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених ЗУ «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги.

Крім того, позивач не отримувала пошти, а також ніяким іншим чином не спілкувалася ані з представником відповідача, ані із приватним нотаріусом з приводу заборгованості, а також вчинення вказаного виконавчого напису, за відсутності підтвердження ознайомлення відповідачем з розміром заборгованості перед ним, вказана заборгованість апріорі не може вважатися безспірною.

Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачам, за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктами 1.2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документ, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості.

З дослідженого виконавчого напису від 09.11.2019 року не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано грошові суми, які пропонується стягнути з позивача ОСОБА_1 , на користь відповідача АТ «Банк Форвард» за кредитним договором №100438451 від 08.10.2012.

В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що АТ «Банк Форвард» набуло право вимоги за кредитним договором №100438451 від 08.10.2012.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено суму судового збору у розмірі 840,80 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.

Стосовно заходів забезпечення позову застосованих у цій справі, суд зазначає, що згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про скасування виконавчого надпису задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7250 від 09 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк форвард» заборгованості в розмірі 52875,95 гривень.

Стягнути із Акціонерного товариства «Банк форвард» на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Копію заочного рішення надіслати відповідачеві відповідно до ст. 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суду Луганської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Пелих