Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 158/1179/15-ц

провадження № 61-7763св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Царство Нептуна», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Ківерцівської районної державної адміністрації, Жидичинська сільська рада Ківерцівського району Волинської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року у складі судді Івасюти Л. В. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Карпук А. К., Стрільчука В. А., Здрилюк О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Царство Нептуна» (далі - ТОВ «Царство Нептуна»), фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Ківерцівської районної державної адміністрації, Жидичинська сільська рада Ківерцівського району Волинської області, про скасування права власності на нерухоме майно.

Уточнена позовна заява мотивована тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Задимлянка» (далі - ТОВ «Задимлянка»), третя особа - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ТОВ «Задимлянка» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором комісії від 20 травня 2008 року № 20/05-2009 у розмірі 423 757 грн 92 коп.

14 грудня 2010 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Косинською Н. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-946, виданого 11 листопада 2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області. 27 серпня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Косинською Н. В. прийнято постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ТОВ «Задимлянка».

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17 жовтня 2011 року позов ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Задимлянка» про визнання права власності на іпотечне майно задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки: кіоск (В-1), загальною площею 5,6 кв. м; котельню (б), загальною площею 29,1 кв. м; склад (Б-1), загальною площею 155,8 кв. м; виробничий цех (А-1), загальною площею 190,4 кв. м, що на АДРЕСА_1 , яке належить на праві колективної власності ТОВ «Задимлянка» відповідно до свідоцтва про право власності від 24 грудня 2003 року, виданого Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області.

25 травня 2015 року реєстратором реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області Кушнірчук О. І. зареєстровано за ТОВ «Царство Нептуна» право власності на нежитлове приміщення - котельню та будівлю виробничих та офісних приміщень (б-2), загальною площею 467 кв. м, та на виробничі приміщення з магазином і прохідною (В-1), загальною площею 101,2 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважає, що в результаті неправомірних дій відповідачів основна частина майна протиправно перейшла у власність ОСОБА_2 , що призвело до невиконання рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 листопада 2010 року. Спірні об`єкти нерухомого майна, які вибули з власності ТОВ «Задимлянка», не були належним чином здані в експлуатацію, тому право власності на них відповідно до вимог чинного законодавства України відповідачі не набули.

Таким чином, реєстрація зазначеного нерухомого майна за ТОВ «Царство Нептуна» є незаконною та порушує її інтереси, оскільки спірне майно до його реєстрації належало ТОВ «Задимлянка».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд скасувати право власності ФОП ОСОБА_2 на нежитлове приміщення - котельню та будівлю виробничих та офісних приміщень (б-2), загальною площею 467 кв. м, та виробничих приміщень з магазином і прохідною (В-1), загальною площею 101,2 кв. м, що на АДРЕСА_1 ; скасувати право власності ТОВ «Царство Нептуна» на зазначені нежитлові приміщення, у вигляді свідоцтва про право власності № 35739856, виданого 31 березня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, та свідоцтва про право власності № 335804161, виданого 01 квітня 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав. Закон не передбачає такого способу захисту права, як скасування права власності на майно з підстав і за обставин, зазначених позивачем. Будь-яких вимог до державного реєстратора позивач не заявляла, рішень чи дій реєстратора в установленому законом порядку не оскаржувала.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просила скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що ФОП ОСОБА_2 , ввівши в оману державного реєстратора, надавши йому скасовані судові рішення, зареєстрував на себе право власності на спірне нерухоме майно, а потім вніс це майно в ТОВ «Царство Нептуна» як свою частку в статутному капіталі товариства.

Крім того, спірне майно не прийняте в експлуатацію, будівельні роботи здійснені без дозвільної документації, тому були відсутні правові підстави для визнання за ФОП ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Царство Нептуна» зазначило, що є добросовісним набувачем та законним власником спірного нерухомого майна, яке відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ «Царство Нептуна» від 27 листопада 2014 року № 5 ОСОБА_2 як учасник товариства передав у статутний фонд товариства.

Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року залишено без руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року, зупинено виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження і витребувано із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 158/1179/15-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 листопада 2010 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Задимлянка», третя особа - ПАТ «Сведбанк», про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Задимлянка» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором комісії від 20 травня 2008 року № 20/05-2009 у розмірі 423 757 грн 92 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

14 грудня 2010 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Косинською Н. В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 23243042 на підставі виконавчого листа № 2-946, виданого 11 листопада 2010 року Ківерцівським районним судом Волинської області, щодо стягнення з ТОВ «Задимлянка» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором комісії від 20 травня 2008 року № 20/05-2009 у розмірі 423 757 грн 92 коп., а також стягнення з ТОВ «Задимлянка» на користь ОСОБА_1 судових витрат - 1 700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

14 вересня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області складено акт опису і арешту майна ТОВ «Задимлянка», добудованої будівлі виробничих та офісних приміщень (Б-2), загальною площею 467 кв. м, на АДРЕСА_1 .

27 серпня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Косинською Н. В. в рамках виконавчого провадження № 23243042 прийнято постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику - ТОВ «Задимлянка».

01 квітня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області складено акт опису і арешту майна ТОВ «Задимлянка» - кіоску (В-1), загальною площею 5,6 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17 жовтня 2011 року у справі № 5004/1768/11 позов ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Задимлянка» про визнання права власності на іпотечне майно задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки: кіоск (В-1), загальною площею 5,6 кв. м; котельню (б), загальною площею 29,1 кв. м; склад (Б-1), загальною площею 155,8 кв. м; виробничий цех (А-1), загальною площею 190,4 кв. м, що на АДРЕСА_1 , яке належить на праві колективної власності ТОВ «Задимлянка» відповідно до свідоцтва про право власності від 24 грудня 2003 року, виданого Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, шляхом визнання за ФОП ОСОБА_2 права власності на зазначені об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22 грудня 2011 року на підставі рішення Господарського суду Волинської області від 17 жовтня 2011 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на котельню (б), загальною площею 467 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14 жовтня 2014 року, позов ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Задимлянка», відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_1 про визнання права власності та виключення майна з акта опису й арешту задоволено.

Визнано за ФОП ОСОБА_2 право власності на добудовану до приміщення котельні (б) будівлю виробничих та офісних приміщень (б-2), загальною площею 467 кв. м, та кіоск (В-1), реконструйований під виробничі приміщення з магазином і прохідною, загальною площею 101,2 кв. м, на АДРЕСА_1 .

Виключено з акта опису та арешту майна, складеного 01 квітня 2013 року відділом державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, кіоск (В-1), що на АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 листопада 2014 року на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2014 року за ФОП ОСОБА_2 зареєстровано право власності на приміщення, виробничі приміщення з магазином і прохідною (В-1), загальною площею 101,2 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

Згідно із заявою ОСОБА_2 від 25 листопада 2014 року, протоколом зборів учасників ТОВ «Царство Нептуна» від 27 листопада 2014 року № 5 та актом прийому-передачі майна до статутного фонду ТОВ «Царство Нептуна» від 27 листопада 2014 року», ФОП ОСОБА_2 , як учасник товариства, передав у статутний фонд товариства котельню (б-2), загальною площею 467 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

01 квітня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області Кушнірчук О. І. прийнято рішення № 20451502 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Царство Нептуна» на приміщення, виробничі приміщення з магазином і прохідною (В-1), що на АДРЕСА_1 .

На підставі цього рішення ТОВ «Царство Нептуна» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно приміщення, виробничі приміщення з магазином і прохідною (В-1), загальною площею 101,2 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

31 березня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області Кушнірчук О. І. прийнято рішення № 20419451 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Царство Нептуна» на нежитлове приміщення - котельня та будівля виробничих та офісних приміщень (б-2) на АДРЕСА_1 .

На підставі цього рішення ТОВ «Царство Нептуна» отримало свідоцтво про право власності на нерухоме майно: нежитлове приміщення - котельня та будівля виробничих та офісних приміщень (б-2), загальною площею 467 кв. м, що на АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 14 жовтня 2014 року в справі № 158/1242/13-ц за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Задимлянка», відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_1 про визнання права власності та виключення майна з акта опису й арешту скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 26 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Задимлянка», відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_1 про визнання права власності та виключення майна з-під арешту залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року (далі - ЦПК України 2004 року).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині першій статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першоїстатті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та друга статті 11 ЦПК України 2004 року).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що її права на нежитлові приміщення площею 467 кв. м та 101,2 кв. м порушені у зв`язку з реєстрацією права власності на ці приміщення за відповідачами, оскільки на все майно ТОВ «Задимлянка» було накладено арешт з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань ТОВ «Задимлянка» перед нею. При цьому позивачка посилалася на порушення державним реєстраторам під час здійснення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і визначила відповідачами за своїм позовом ТОВ «Царство Нептуна», ФОП ОСОБА_2 .

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис до Державного реєстру прав вноситься на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відмови у задоволенні позову до ТОВ «Царство Нептуна», ФОП ОСОБА_2 про скасування права власності на нерухоме майно з тих підстав, що позивач обрала неправильний спосіб захисту, пред`явила позов до неналежних відповідачів у справі, оскільки її позовна заява мотивована неправильними діями державного реєстратора під час винесення запису про державну реєстрацію права власності на спірні приміщення.

Як правильно зазначив апеляційний суд, у зв`язку із скасуванням судового рішення про визнання права власності на спірне майно за ФОП ОСОБА_2 позивач не позбавлена права звернутися до реєстратора про вчинення відповідних дій або ж оскарження його дій чи рішення за наявності для цього підстав з метою захисту своїх прав.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а фактично зводяться до переоцінки доказів, що на стадії перегляду справи у касаційному порядку нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлені повно і правильно, додаткове дослідження доказів чи встановлення обставин у справі не вимагається, оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2018 року зупинено виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Враховуючи, що касаційне провадження у справі закінчено, то виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року підлягає поновленню.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк