Справа № 371/1566/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі одну четверту частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви до суду і до припинення навчання або до досягнення позивачем двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначає, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 10.04.2011 зареєстрували шлюб, який 12.08.2015 розірвано. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання після досягнення ним повноліття. З відповідача стягувалися аліменти на підставі виконавчого листа № 2-1017/77/12 від 24.02.2012, виданого Жашківським районним судом Черкаської області, однак в зв`язку з повноліттям та повним стягненням аліментів, виконавчий лист повернуто до суду у зв`язку з фактичним виконанням. Проте, він, ОСОБА_1 навчається, здійснює додаткові витрати на оплату за проживання в гуртожитку, на придбання навчально-методичних посібників, підручників, харчування, придбання одягу, проїзду тощо. На підставі зазначеного позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, з питаннями, які підлягають вирішенню в ході підготовки засідання обізнаний, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача ОСОБА_4 Н ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності, з питаннями, які підлягають вирішенню в ході підготовки засідання обізнана, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно. Проте, подав заяву, якою повідомляє, що прибути у судове засідання не має змоги. Зазначає, що він є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, за ним доглядає 74 річна мама. Сплачувати аліменти він не має змоги, оскільки пенсії не вистачає навіть на ліки, а хвороба з кожним днем все більше прогресує.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач та ОСОБА_3 з 10.04.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 12.08.2015 розірвано (а.с.9).

Від спільного шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 6993, виданої 05.12.2019 виконавчим комітетом Таращанської міської ради Київської області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 27.09.2017 (а.с.11).

Відповідно до довідки № 168, виданої 05.12.2019 Таращанським державним технічним та економіко-правовим коледжем, ОСОБА_1 є студентом 3 курсу Економіко-правового відділення за спеціальністю «Право» за державним замовленням денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с.10,13).

Згідно довідки № б/н без дати, виданої Таращанським державним технічним та економіко-правовим коледжем, ОСОБА_1 проживає в гуртожитку по АДРЕСА_2 , оплатив 10.09.2019 за проживання 1950 грн, а також на розвиток матеріально-технічної бази 17.09.2019 500 грн (а.с.12).

Відповідач є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, непрацездатним, отримує пенсію по інвалідності з дитинства (а.с.42-43, 51, 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів.

Судом встановлено, що позивач навчається на денній формі навчання за державним замовленням, потребує матеріальної допомоги.

Разом із тим, встановлено, що відповідач не в змозі надавати передбачену статтею 199 СК України матеріальну допомогу, оскільки є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, непрацездатним.(а.с.42-44).

Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 27.05.2020 року по справі № 712/4702/19 провадження № 61-929св20.

Оскільки позивачем не доведена можливість надання відповідачем матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Крім того, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, в задоволенні якої судом відмовлено, а відповідач звільнений від сплати судового збору так як є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 199, 200 СК України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 158, 200, 206, 246, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання відмовити у повному обсязі.

Судовий збір у розмірі 768,40 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтями 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін