Справа № 545/1188/20
Провадження № 2/545/695/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 19.06.2007р. за № РLКРG208093842, ОСОБА_1 відповідач, отримав кредит у розмірі 5400.00 Доларів США, у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 %.

Позичальник свої договірні зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 25.02.2020 року на загальну суму 44827.67 Доларів США, що є підставою для примусового повернення кредитних коштів. , просили суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. у сумі 5219.42 Доларів США. та судові витрати щодо сплати судового збору в сумі -2102.00 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи подану заяву позивача, заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19.06.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № РLКРG208093842, відповідно до якого позичальник, 19.06.2007 р., отримав кредит в розмірі 5400.00 Доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 %.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 5400.00 грн.

У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв`язку з не виконанням зобов`язань за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. відповідач, станом на 25.05.2020р. має заборгованість перед позивачем на загальну суму 44827.67 Доларів США, яка складається з наступного: 5219.42 Доларів США, - заборгованість за кредитом; 8409.55 Доларів США, - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1447.20 Доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом, 29751.50 Доларів США - заборгованість за пенею (а.с. 8-10).

Також встановлено, що 19.06.2007р. укладено договір поруки за яким гр. ОСОБА_2 , є поручителем по кредитному договору № РLКРG208093842 від 19.06.2007р. (а.с.20).

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, обґрунтовує своє право на дострокове стягнення всієї суми кредиту до кінцевої дати - 19.06.2037 р., встановленої п. 7.1 кредитного договору від 19.06.2007 р.

Із матеріалів відзиву на позов, наданого до суду відповідачем, ОСОБА_1 , судом встановлено, що позивач неодноразово направляв вимоги, боржнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2009 та 2011 роках про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцатиденний строк з дня отримання таких вимог.

Також судом встановлено, що з метою дострокового стягнення кредиту за спірним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до Полтавського районного суду Полтавської області 13.10.2011 року з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р., зазначаючи відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак 17.02.2012 року, позивач подав клопотання про залишення позову без розгляду.

Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 17.02.2012 року в цивільній справі № 2/1625/102/12, позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду.

З позовної заяви про стягнення заборгованості від 13.10.2011 вбачалося, що АТ КБ «Приватбанк», скориставшись наданим йому ч. 2 ст. 1050 ЦКУ правом вимагати достроково стягнення усієї суми кредиту, просив достроково солідарно 9210.53 долари США - заборгованість за кредитним договором від 19.06,2007 № PLKPG208093842, у тому числі 5400,00 дол. США - основна сума заборгованості за кредитним договором.

Тобто позовні вимоги в 2011 році були ідентичні вимогам позивача у даній справі.

Верховний Суд неодноразово у своїх висновках зазначав, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

А тому, суд вважає, що з 2011 року розпочався відліку строку позовної давності звернення до суду по стягненню заборгованості за кредитним договором № РLКРG208093842 від 19.06.2007р.

Як встановлено, позивача ПАТ КБ ПриватБанк, тільки 18.05.2020р. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, що вказує на пропуск строку позовної давності в три роки передбаченого ст. 257 ЦПК України, і від позивача до суду не надходило клопотання про його поновлення.

За даних обставин, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності, а тому у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, - слід відмовити, так як позивач звертаючись до суду пропустив встановлений ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності і про що в судовому засіданні було заявлено відповідачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 634 ЦК України, ст. ст. 9, 10, 11, 12, 13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя

Полтавського районного суду Полтавської області І.С. Кіндяк