Справа № 638/6572/18
Номер провадження 2/638/1435/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Подосокорської А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Позивач публічне акціонерне товариство «Банк «Юнісон» (далі ПАТ «Банк «Юнісон»), від імені якого діє начальник відділу загально - правового супроводу діяльності юридичного управління ПАТ «Банк «Юнісон» Усікова Леся Олександрівна на підставі довіреності № 28/12 - 14 від 28.12.2017 р., звернулося 16.05.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (код за ) заборгованість за кредитним договором № 1963 від 24 листопада 2014 року в сумі 6576,86 грн. (шість тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень вісімдесят шість копійок). Стягнути з громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (код за ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову ПАТ «Банк «Юнісон» зазначає, що 24 листопада 2014 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № RA - 1963/980 від 24 листопада 2014 року. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у національній валюті у розмірі 3600,00 (три тисячі шістсот) гривень, а відповідач, згідно п. 1.3 розділу 1 кредитного договору, зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 26 (двадцять шість) відсотків річних та, згідно підпункту 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 кредитного договору, повернути кредит банку шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 24 числа починаючи з 24 грудня 2014 року відповідно до додатку № 1 до кредитного договору. Проте, станом на дату подання цієї позовної заяви вимоги банку не були виконані, а порушення умов за кредитним договором не були усунені позичальником. Станом на 08 травня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 6576,86 грн. (шість тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень вісімдесят шість копійок), з яких:

З510,67 (три тисячі п`ятсот десять гривень шістдесят сім копійок) прострочена заборгованість за кредитом (відповідно до п/п. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 Кредитного договору);

1628,83 (одна тисяча шістсот двадцять вісім гривень вісімдесят три копійки) прострочена заборгованість за процентами;

1437,36 (одна тисяча чотириста тридцять сім гривень тридцять шість копійок) пеня за прострочення сплати кредиту.

У судове засідання представник позивача ПАТ «Банк «Юнісон» не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника ПАТ «Банк «Юнісон» - Усікової Л. О., яка діє на підставі довіреності № 28/12 - 14 від 28.12.2017 р., надійшла заява разом із позовом, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24 листопада 2014 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Юнісон» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1963/980.

За змістом п. 1.1 кредитного договору № 1963/980 від 24 листопада 2014 року на підставі договору про відкриття поточного рахунку та обслуговування електронного платіжного засобу № 1963/980 від 16 липня 2014 року, укладеного між сторонами, банк в рамках зарплатного проекту відкрив позичальнику поточний рахунок використанням ЕПЗ в національній валюті № 1963 та видав електронний платіжний засіб для здійснення операцій за поточним рахунком з використанням ЕПЗ.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору № 1963/980 від 24 листопада 2014 року розмір кредиту визначається як дозволена банком сума перевищення позичальником суми операції за карткою над залишком власних коштів позичальника на поточному рахунку з використанням ЕПЗ в межах 3600,00 грн. (три тисячі шістсот гривень).

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору № 1963/980 від 24 листопада 2014 року позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою в розмірі 26 (двадцять шість) % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

За п. 1.7. кредитного договору № 1963/980 від 24 листопада 2014 року кредит надається на строк 12 (дванадцять) місяців. Кінцевим терміном повернення Кредиту є «24 листопада 2015 року, з урахуванням п. п. 1.7.1., 1.7.2. договору.

За змістом п. п. 4.1., 4.2. кредитного договору № 1963/980 від 24 листопада 2014 року за порушення термінів/строків повернення кредиту та/або сплати процентів з користування кредитом за цим договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку порушення позичальником будь - яких гарантій, передбачених цим договором, позичальник відшкодовує банку понесені збитки.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056 - 1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «Банк «Юнісон» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав.

Станом на 08 травня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 6576,86 грн., з яких:

3510,67 грн. прострочена заборгованість за кредитом (відповідно до п/п. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 кредитного договору);

1628,83 грн. прострочена заборгованість за процентами;

1437,36 грн. пеня за прострочення сплати кредиту (відповідно до п. 7.1 розділу 7 кредитного договору).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов ПАТ «Банк «Юнісон» обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1963/980 від 24 листопада 2014 року у розмірі 6576,86 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. ст. 3, 207, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056 - 1 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (місцезнаходження: 03028, м. Київ, пр. Науки, буд. 30 - А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38514375) заборгованість за кредитним договором № 1963/980 від 24 листопада 2014 року в розмірі 6576,86 грн. (шість тисяч п`ятсот сімдесят шість грн. 86 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Юнісон» (місцезнаходження: 03028, м. Київ, пр. Науки, буд. 30 - А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38514375) судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: