Ухвала

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 161/12411/17

провадження № 61-37647св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, про визнання права власності, за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у Волинській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, про визнання права власності.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 21 лютого 2018 року, з урахуванням додаткового рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2018 року, залишеними без змін постановою апеляційного суду Волинської області від 08 травня

2018 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz E240», 2000 року випуску.Відмовлено в задоволенні позову до регіонального сервісного центру МВС у Волинській області. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі

640 грн.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволенні позову а повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У червні 2018 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, або справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , справу витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Висоцької В. С. та суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В. і Фаловської І. М.

При вивченні даного касаційного провадження суддею Верховного Суду Грушицьким А. І. заявлено самовідвід з підстав, визначених частиною першою статті 37 ЦПК України.

Заява аргументована тим, що постанова апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року, яка є предметом касаційного перегляду, прийнята за його участі.

Заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 37 ЦПК України встановлено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Ураховуючи наведене та зважаючи на недопустимість участі судді Грушицького А. І. у касаційному перегляді справи 161/12411/17, заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 37, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву судді судді Грушицького А. І. про самовідвіду справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Волинська митниця Державної фіскальної служби, про визнання права власності, за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2018 року, додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого

2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 08 травня 2018 року задовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська