Єдиний унікальний номер судової справи: 526/2504/19
Номер провадження: 2/225/236/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 червня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретарів судового засідання - Міщук І.І., Пузиревської Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області в режимі відеоконференції з Гадяцьким районним судом Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Гадяцької міської ради, Гадяцький РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Гадяцької міської ради, Гадяцького РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.11.2018 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з матір`ю.

В 2014 році у зв`язку з проведенням АТО та посиленням бойових дій вона вимушена була забрати сина та виїхати з м. Донецьк в більш безпечне місце. Відповідач з ними не поїхав, залишився мешкати в м. Донецьку. В жовтні 2014 року позивач разом з дитиною отримали статус внутрішньо переміщених осіб та оселилися в м. Гадяч Полтавської області, де проживають і по теперішній час. Батько дитини ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з дитиною. Про її фізичний і духовний розвиток не піклується. Син перебуває на повному утриманні матері, за час окремого проживання відповідач ні разу не приїхав до сина. Крім того, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області від 13.08.2018, яка станом на 01.10.2019 становить 13849 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що вже протягом 6 років проживає сама з дитиною, коли виїхала з м. Донецьк на підконтрольну українській владі територію. Ще на той момент відносини в родині погіршились, чоловік не працював та не працює на даний час, дитиною не цікавиться, не забезпечує сина. По телефону він спілкувався з сином, однак телефонував коли був напідпитку. Позивач одружилася з громадянином Німеччини, і коли з`ясовувала з колишнім чоловіком питання надання дозволу на виїзд дитини за кордон, відповідач за надання довіреності просив з неї гроші. Дитина не заперечує з приводу позбавлення відповідача батьківський прав.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи - Гадяцького РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, в задоволенні позову не заперечував.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився.

Беручи до уваги думку позивача, який не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З метою встановлення фактичних обставин у справі судом були допитані свідки, досліджені надані позивачем письмові докази.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працює черговою у гуртожитку з 2018 року, де проживає позивач разом з дитиною, відповідача, який є батьком дитини, вона не знає, ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 3 роки працює комендантом у гуртожитку для тимчасово переміщених осіб. Позивач проживає разом з сином, батько дитини жодного разу не приїжджав до сім`ї, допомоги не надавав, хлопчик ніколи не згадував про батька. Ці обставини їй відомі, оскільки родичі реєструються в журналі для відвідувачів.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 3 роки працює черговою по поверху у гуртожитку, де проживає ОСОБА_1 разом з сином. ОСОБА_1 може характеризувати як добру охайну працьовиту людину. ЇЇ чоловіка жодного разу не бачила, про те, що він надає допомогу або надсилає подарунки, також нічого не знає, хлопець про це нічого не казав.

ОСОБА_3 суду пояснив, що знає, що судом вирішується питання про позбавлення його батька батьківських прав, не заперечує з цього приводу. З батьком не зустрічається, він не приїжджав, подарунків не привозив, до школи нічого не купував, іноді говорив по мобільному телефону.

Вислухав позивача, свідків, дослідив усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями статей 55, 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зазначає, що між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, Сімейним кодексом України та іншими нормативно - правовими актами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.08.2006 року.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.11.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки Гадяцької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №2 імені Михайла Драгоманова №363 від 27.09.2019 ОСОБА_3 навчався у 7 класі. Зі слів класних керівників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 батько, ОСОБА_2 упродовж 2014-2019 років на батьківські збори не з`являвся, вихованням дитини займається матір ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки № від 15.10.2014, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 30.09.2019, зазначено, що ОСОБА_1 для проживання та навчання сина ОСОБА_3 створила всі необхідні умови в гуртожитку для тимчасово переміщених осіб, сама без допомоги батька дитини протягом 5 років утримує та виховує сина.

Згідно з актом №217 оцінки потреб сім`ї, складеного фахівцем Гадяцького РЦСССДМ, в якому зазначено, що ОСОБА_1 створені всі умови, необхідні для проживання, навчання та розвитку дитини, хлопець охайний, має чистий одяг, в наявності запаси продуктів харчування, є готова їжа, харчування сина збалансоване, різноманітне. ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , хлопець відкритий, товариський, легко іде на контакт, займається у спортивній секції, добре навчається, з батьком, який аліменти не сплачує, відносини не підтримує, матеріальної допомоги він йому не надає.

Згідно з судовим наказом від 13.08.2018, виданим Гадяцьким районним судом Полтавської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку про неотримання аліментів від 04.10.2019 заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.09.2019 становить 13849 грн.

З Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 24.04.2020 опікунської ради виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської вбачається, що зазначений орган вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує.

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, в числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

В силу положень Закону і роз`яснень п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Згідно з ч.2 ст.163 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Разом з тим, Гадяцьким районним судом Полтавської області 13.08.2018 вже винесено судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, суд не вирішує цього питання.

Позивачем надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якої у зв`язку з реєстрацією шлюбу вона змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Проаналізував надані сторонами в силу ст.81 ЦПК України докази, оцінив їх у сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд, визнає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні ОСОБА_3 .

Розподіл судових витрат між сторонами передбачений ст.141 ЦПК України. В той же час, позивач просить судові витрати покласти на неї, у зв`язку з чим, суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені зокрема, 354, цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Гадяцької міської ради, Гадяцький РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26.06.2020 року.

Суддя: