Справа № 495/1754/20
17 червня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову вказано, що з 25.08.2017 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 . Наразі подружні відносини між сторонами припинені, вони перестали вести спільне господарство. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність довіри та взаєморозуміння. Сторони проживають окремо один від одного. З вересня 2019 року відповідач не проживає разом з позивачкою в АДРЕСА_1 . Де він зараз проживає позивачці не відомо.
Ухвалою суду 30.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення виявлених недоліків.
Ухвалою суду від 16.04.2020 року провадження по справі відкрито та визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду 18.05.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
17 червня 2020 року позивачка та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились. ОСОБА_4 надав до суду заяву з проханням справу розглянути без їх участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного ухвалення рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався шляхом надання відповідного оголошення, причини неявки суду не відомі.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені фактичні обставини, що 25.08.2017 року в Управлінні Гемлік країни Турція, громадянин Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 1 іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Гл. 11 Сімейного кодексу України, оскільки останнім спільним місцем проживання подружжя є село Шабо Білгород-Дністровського, що підтверджується Актом обстеження побутових умов від 08.04.2020 року складеним комісією Шабівської сільської ради про те, що ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_1 , проживав по АДРЕСА_2 року по вересень 2019 року. Крім того, на утриманні позивачки є малолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким вона продовжує проживати в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе
Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 840,90 грн.
На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між громадянином Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер Туреччини НОМЕР_1 ) та громадянкою України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 25.08.2017 року Управлінням по реєстрації населення Гемлік/Бурса (Туреччина), свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3.
Стягнути з громадянина Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер Туреччини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 90 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: