УХВАЛА

22 червня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді - Панас О.В. при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В. з участю: заявника - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання ,- встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання . Свою вимогу обґрунтовує тим, що 21.01.2013 року Рівненським міським судом Рівненської області задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Після ухвалення рішення він отримав виконавчий лист, який мав намір пред`явити до виконання, але не зробив цього, оскільки ОСОБА_2 обіцяла йому в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, проте своє зобов`язання не виконала. Вважає, що встановлений строк пред`явлення виконавчого листа пропустив з поважних причин. В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану до суду заяву, додатково уточнив, що на даний час боржниця погасила борг частково, 8000 доларів США віддала раніше, та обіцяла в усному порядку повертати борг добровільно частинами, ще 200 доларів США в рахунок погашення боргу повернула 10.01.2020 року, проте в подальшому знову ухиляється від виконання рішення суду. Виконавчий лист йому був повернутий, борг повністю не погашений, рішення суду не виконано. Боржник(відповідачка) ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися повторно. Суд вважає, що судове засідання може бути проведене у її відсутність. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 21.01.2013 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 19.06.2013 р., позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 160 000 грн. 00 коп., судові витрати в сумі 1707 грн. 30 коп. 09.07.2013 р. Рівненським міським судом було видано виконавчий лист, який позивач пред`являв до примусового виконання. Постановою від 01.07.2014 р. державного виконавця відділу ДВС Рівненс ького міського управління юстиції Карпинською А.Ю., виконавчий лист №1715/20320/12 виданий 09.07.2013 р., повернуто стягувачу. Борг частково сплачено в сумі 4289,50 грн. Заборгованість станом на 01.07.2014 року становить 157417,80 грн. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 01.07.2015 р. Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Дотримання цього строку є необхідною передумовою прийняття виконавчого документа до виконання. Поряд з цим, Закон України «Про виконавче провадження» та процесуальне законодавство передбачають можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідні норми щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання містяться у статті 433 Цивільного процесуального кодексу України. Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство. А боржник, користуючись можливістю уникнути виконання судового рішення, буде не лише заперечувати проти поновлення такого строку, але може в подальшому й оскаржувати ухвалене судове рішення.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання. Як було встановлено судом, борг перед ОСОБА_1 був погашений частково, залишок боргу згідно постанови про повернення виконавчого листа станом на 01.07.2014 р. становив 157 417,80 грн. Як встановлено судом у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , що 10.01.2020 року боржниця ОСОБА_2 повернула в рахунок погашення боргу 200 доларів США, що еквівалентно 4823,80 грн. відповідно по курсу НБУ станом на 10.01.2020 р. , таким чином відповідачка своїми діями підтвердила наявність у неї боргу перед ОСОБА_1 ,та фактично поновила строк пред`явлення рішення суду до виконання. Таким чином, станом на 22.06.2020 р. залишок боргу за рішенням суду становить 152 594,00 грн. Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. За змістом ч.1 статті 18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення - це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судового рішення, що є остаточним та обов`язковим для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном відповідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що рішення суду не виконане, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, а тому заява підлягає до задоволення. За наведених обставин, слід поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353,354,355,433, п.3 Р.ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, суд, - у х в а л и в: Заяву ОСОБА_1 , задовольнити. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу - виконавчого листа по виконанню рішення Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №1715/20320/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів згідно договору позики. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас