Справа № 180/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі - Котовій Н.С.

за участю: представника позивача - Буряка Д.А.

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Лук`янченка П .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад "Марганецька центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради про стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

03 січня 2020 року позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад "Марганецька центральна міська лікарня" Дніпропетровської обласної ради про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Згідно ст. 9 вказаного Закону, одним із завдань Фонду та його робочих органів є здійснення перевірки обґрунтованості видачі продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності. Головним спеціалістом перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності Марганецького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в межах наданих повноважень, проведено перевірку первинної медичної документації Комунального закладу «Марганецька міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з приводу обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованій особі Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» працівнику шахти 9/10 ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 01.05.2019 року лікарями КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР». Вказаною перевіркою встановлено випадки необґрунтовано виданих та одноособово продовжених лікуючим лікарем-травматологом КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР ОСОБА_2 листків непрацездатності серії АГШ №823010 та серії АДС № 384345, виданих застрахованій особі з 16.07.2018 року по 27.07.2018 року та з 02.11.2018 року по 09.11.2018 року, без представлення пацієнта завідувачу відділення при зверненні хворого до лікаря наступного дня після закриття попереднього документу, що засвідчував тимчасову непрацездатність, з позначкою «працездатний» та без належного формулювання діагнозу, який обумовлює тимчасову непрацездатність відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, прийнятої 43 Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я, відображаючи ступінь функціональних порушень органів і систем, ускладнень, ступінь їх тяжкості, що є грубим порушенням вимог п.п.5.1.11 та п.п.5.1.7 Положення №189 та передбачає цивільну відповідальність особи, винної у порушенні законодавства про охорону здоров`я, визначену статтею 80 Закону №2801. Крім того, дані записів у медичній карті амбулаторного хворого по вказаним листкам непрацездатності підтверджують відсутність належної інформації з обґрунтування тимчасової непрацездатності при первинних та чергових оглядах хворого, що є порушенням п.1.7 Інструкції, що передбачає особисту відповідальність лікаря згідно з законодавством України, визначену п.8.3. розділу 8 Інструкції №455. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам, починаючи з шостого дня за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, в порядку і в розмірах, встановлених законодавством оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів підприємства за місцем роботи застрахованої особи. Єдиною підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи.

Листки непрацездатності АГШ №823010 та серії АДС №384345, видані відповідачем з порушенням вимог Положення №189 та Інструкції №455, що підтверджується довідкою про перевірку від 31.07.2019 року, яка підписана без заперечень, тож призначення та виплата матеріального забезпечення коштами Фонду на суму 2757,52 грн. є неправомірною та спричиняє збитки Фонду.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 , лікуючого лікаря-травматолога Комунального закладу «Марганецька центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області матеріальну шкоду в розмірі 2757,52 гривень та суму судових витрат у розмірі 1921 гривень, понесених управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 лютого 2020 року відповідач надав суду відзив на позовні заяву про стягнення матеріальної шкоди, у якому просив позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до нього - лікаря КП «Марганецька центральна міська лікарня» ММР» щодо стягнення суми 2757,52 гривень та суму судових витрат у розмірі 1921 гривень - відхилити повністю за такими мотивами. Він заперечує проти позову, як такого, що суперечить існуючому законодавству, оскільки за листком непрацездатності №823010 з 16.07.18 по 27.07.18 та листка непрацездатності № 384345 з 02.11.18 по 09.11.18 Фондом визнано порушення, що хворого не представлено завідувачу відділення при зверненні хворого до лікаря наступного дня після закриття попереднього документу. Лікар лікувального закладу може й не знати, що хворий знаходився на попередньому лікуванні у іншого лікаря. Положення №189 визначає завідуючого профільним відділенням, якого в лікарні не існує (відсутність в штатному розписі). Пунктом 5.1.11 цього Положення вказано, що «представляє пацієнта завідувачу відділення», але не вказано про здійснення відповідного запису в первинній медичній документації. У довідці від 31.07.2019 року некоректно вказано, що діагноз не відповідає вимогам МКХ-10 (не вказана ступінь порушення функції суглобів). Але ж за МКХ-10 не вказується ступінь порушення функцій взагалі, оскільки визначає кодування хвороб та станів. Вищевказані листки непрацездатності заповнено у відповідності із законодавством. Комісія із соціального страхування приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення. Таким чином, комісія, а потім вже Фонд визнали обґрунтовану видачу та продовження листка непрацездатності, прийняли рішення оплатити його та оплатили, а потім згадали про лікаря. Відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» об`єктами соціального страхування є застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа в випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик. Він, як лікар, не є суб`єктом правовідносин у позовній заяві Фонду соціального страхування та не має жодних зобов`язань перед Фондом по виплаті допомоги з тимчасової непрацездатності. Вимоги виконавчої дирекції Фонду є безпідставними та незаконними. В існуючому законодавстві відсутні будь-які повноваження на любі стягнення з боку Фонду по відношенню до медиків та лікувальних закладів, ніяким законом, статтею. Пунктом при порушенні наказу МОЗ України №455, наказу МОЗ України №139 не передбачена матеріальна відповідальність лікарів або лікарні перед Фондом у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності.

04 лютого 2020 року від третьої особи надійшов відзив, у якому позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до лікаря травматолога КП «Марганецька ЦМЛ» ММР» ОСОБА_2 щодо стягнення суми 2757,52 гривень просить відхилити повністю. Свій відзив обгруновують тим, що Відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суб`єктами правовідносин є застрахована особа, страхувальник та страховик. Медичний заклад (роботодавець), відповідно до цього закону, є страхувальником для осіб, які працюють в лікарні на умовах трудового договору, та є платником страхових внесків за працюючих у закладі застрахованих осіб. Лікувальному закладу, як суб`єкту правовідносин, можуть висуватись претензії за порушення, пов`язані з внесенням обов`язкових страхових внесків та компенсації шкоди в випадку фальсифікації документів про об`єми та якість наданих послуг. Лікувальна, медична, експертна діяльність такою не являється, у тому числі процес, пов`язаний з видачою листків непрацездатності. Працівники Фонду мають право вивчати первинну медичну документацію з експертними оцінками, виявляти помилки та ознайомлювати з ними лікувальний заклад, тим самим надавши допомогу та покращивши якість трудової експертизи. Оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності зроблена позивачем за листками непрацездатності та не може свідчити про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені позивачем в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фонду страхувальниками та застрахованими особами у якості страхових внесків. Оскільки здійснення Фондом соціальних виплат у разі настання страхового випадку є його обов`язком, то здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є шкодою, заподіяною Фонду в розумінні ст. 1166 та ч.1 ст. 1171 ЦК України. Підставою для здійснення Фондом матеріальних виплат є не листок непрацездатності, виданий лікарем, а рішення, прийняте комісією (уповноваженим) із соціального страхування. Фонд соціального страхування має право на стягнення надміру виплачених коштів, однак, в даному випадку Фонд повинен звернутися до роботодавця - АТ «Марганецький ГЗК», а не лікарів КП «Марганецька ЦМЛ» ММР».

11 лютого 2020 року позивач надав суду відповідь на відзив, яку обґрунтував тим, що зауваження відповідача щодо його необізнаності про факт перебування хворого на попередньому лікуванні у іншого лікаря, що в свою чергу унеможливило представлення пацієнта завідувачу відділення при зверненні хворого до лікаря наступного дня після закриття попереднього документу, що засвідчував тимчасову непрацездатність, з позначкою «працездатний», видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, відбувається виключно після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обгрунтуванням тимчасової непрацездатності. Таким чином, на підставі документальних даних, внесених попереднім лікуючим лікарем до медичної картки амбулаторного хворого, доводи ОСОБА_2 , стосовно його необізнаності стосовно факту перебування хворого на попередньому лікуванні у іншого лікаря є недоречним. Трактування відповідачем п.п.5.1.11. розділу п`ятого Положення №189 в частин представлення лікуючим лікарем пацієнта завідувачу відділення без здійснення при цьому будь-якого запису про факт представлення в первинній медичній документації також не є слушним, оскільки факт непредставлення відповідачем пацієнта завідувачу відділення підтверджений довідкою про перевірку первинної медичної документації КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР» з приводу обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованій особі АТ «Марганецький ГЗК», працівнику шахти 9/10 ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 по 01.05.2019 лікарями КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР» від 31.07.2019 року, яка підписана без заперечень. Наведена ОСОБА_2 норма ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якою, на його думку, не віднесено до переліку суб`єктів соціального страхування за Законом №1105, що виключає можливість будь-якої відповідальності з його боку, неправильно витолкувана відповідачем. Дії відповідача направлені на видачу листків непрацездатності з порушенням вимог Положення №189 та Інструкції №455, що призвели до неправомірного призначення і виплати матеріального забезпечення за кошти Фонду, передбачають цивільну відповідальність, а збитки, вчинені неправомірними діями ОСОБА_2 , відшкодовуються за загальними правилами, встановленими ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно довідки про перевірку первинної медичної документації з приводу обґрунтованості видачі і продовження листків непрацездатності за період з 01.01.2016 року по 01.05.2019 року ОСОБА_4 , працівника шахти 9/10 АТ «Марганецький ГЗК» в КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР» від 31 липня 2019 року, складеної головним спеціалістом перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності Марганецького відділення УВД ФССУ в Дніпропетровській області Романюк О.О., ЛН №823010, виданий на період з 16.07.2018 по 27.07.2018 (терміном 12 днів) визнано необґрунтовано виданим з порушенням вимог п.1.7. Інструкції №445, п.п.5.1.4, 5.1.5, 5.1.11 Положення №189; ЛН №384345, виданий на період з 02.11.2018 по 09.11.2018 року (терміном 3 дні) визнано небунтована продовженим з порушенням вимог п.1.7 Інструкції №455, п.п.5.1.4., 5.1.5, 5.1.11 Положення №189. За результатами перевірки в.о. директора КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР, голову ЛКК, завідувача КДЦ, лікарів закладу ознайомлено з пунктами 8.1, 8.2, 8.3 Інструкції №455 щодо відповідальності керівника лікувально-профілактичного закладу та лікарів за порушення порядку видачі та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян; а також попереджено, що з метою відшкодування збитків Фонду через виплату допомоги по необґрунтовано виданим або продовженим листкам непрацездатності, до в.о. директора КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР управлінням виконавчої дирекції Фонду буде направлений відповідний лист. Довідка підписана в.о. директора КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР» Каменєвою Л.В., заступником головного лікаря з ЕТН головою ЛКК Лук`янченко П.В., завідувачем КДЦ Волошиною О.С. (а.с.8-11).

Управлінням виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області лікарю-травматологу КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР ОСОБА_2 02 жовтня 2019 року було направлено Претензію №6, відповідно якої проведено перевірку первинної медичної документації Комунального закладу «Марганецька центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» з приводу обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованій особі Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», працівнику шахти 9/10 ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 по 01.05.2019 лікарями КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР». Вказаною перевіркою встановлено випадок необґрунтовано виданого та одноособово продовженого лікуючим лікарем-травматологом ОСОБА_2 листка непрацездатності без представлення пацієнта завідувачу відділення при зверненні хворого до лікаря наступного дня після закриття попереднього документу, що засвідчував тимчасову непрацездатність, з позначкою «працездатний», а саме по листку непрацездатності №384345, виданого застрахованій особі з 02.11.2018 по 09.11.2018, що є грубим порушенням вимог п.5.1.11 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України 09.04.2008 року №189. Зазначене порушення з урахуванням положень ст. 80 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачає цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність осіб, винних у порушенні законодавства про охорону здоров`я, а саме шляхом відшкодування матеріальної шкоди, нанесеної Фонду неправомірними діями ОСОБА_2 , пов`язаними з порушенням порядку організації та проведення експертизи тимчасової непрацездатності в порядку ст. 1166 ЦК України. Враховуючи той факт, що необґрунтовано видані листки непрацездатності оплачені за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, які згідно ч.2 ст. 11 Закону №1105 спрямовуються на виплати матеріального забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом, фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління, розвитку та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду; формування резерву коштів Фонду з метою забезпечення фінансової стабільності Фонду, вимагали перерахувати на розрахунковий рахунок, отримувач - Марганецьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області суму 888,39 гривень. 09.10.2019 року відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, претензію було отримано (а.с.14).

До матеріалів справи додано листок непрацездатності серії АГШ №823010 з 16.07.18 по 27.07.18, а також листок непрацездатності АДС №384345 з 02.11.2018 по 09.11.2018, видані лікарем КЗ «Марганецька ЦМЛ» ДОР» ОСОБА_2 . ОСОБА_4 , працівнику АТ «Марганецький ГЗК» (а.с.15).

Відповідно розрахунку суми позову, складеного начальником Марганецького відділення Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Буряком Д.А. та головним спеціалістом Горщарук О.О., за лікарняним листом АДС 384345, кількість необґрунтованих днів, що оплачені Фондом складає 3 дні, сума збитків з бюджету Фонду склала 816,21 гривень. За лікарняним листом АГШ 823010, кількість необґрунтованих днів, що оплачені Фондом складає 7 днів, сума збитків з бюджету Фонду склала 1941,31 гривень. Разом сума збитків складає 2757,52 гривень (а.с.12).

Суд бере до уваги той факт, що позивачем надіслана відповідачу Претензія №6 лише за один листок непрацездатності №384345, з вимогою перерахувати суму збитку в розмірі 888,39 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ зам позовами про відшкодування шкоди», з наступними змінами та доповненнями зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, згідно наведених норм відповідальність заподіювача шкоди настає лише за наявності сукупності умов, що складають цивільне правопорушення, а саме: дії (бездіяльність) останньої повинні бути неправомірними, в результаті цих дій завдається шкода, між діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) суб`єктами соціального страхування є застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Згідно п.2 ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) основними завданнями Фонду та його робочих органів є надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Виходячи з вищевикладеного, лікар, який видає листки непрацездатності, не є суб`єктом правовідносин по виплаті коштів Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) передбачено, що Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Частина 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) встановлює, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) джерелами формування коштів Фонду є: 1) страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; 2) суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; 3) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; 4) доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; 5) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 6) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду; 7) добровільні внески та інші надходження відповідно до закону. Кошти Фонду використовуються на: 1) виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом; 2) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду; 3) формування резерву коштів Фонду. З метою забезпечення фінансової стабільності Фонду формується резерв коштів. Порядок формування та використання резерву коштів Фонду затверджується правлінням Фонду.

Відповідно до ст.20 Основ законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції, яка діяла на момент оформлення листків непрацездатності) основними джерелами коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до цих Основ є внески роботодавців і застрахованих осіб. Бюджетні та інші джерела коштів, необхідні для здійснення загальнообов`язкового державного соціального страхування, передбачаються законами про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до розділу 6 Статуту Фонду соціального страхування джерелами формування коштів Фонду є страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до Закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; доходи від реалізації майна придбаного за рахунок коштів Фонду; добровільні внески та інші надходження відповідно до закону; дивіденди, отримані від діяльності юридичних осіб, засновником яких є Фонд; асигнування з державного бюджету.

З огляду на викладене, оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, зроблена позивачем за листками непрацездатності, не може свідчити про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені позивачем в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фонду страхувальниками та застрахованими особами в якості страхових внесків.

Оскільки здійснення Фондом соціальних виплат у разі настання страхового випадку є його обов`язком, то здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є шкодою заподіяною Фонду в розумінні ст.1166 та ч.1 ст.1172 ЦК України.

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів про відшкодування шкоди (постанова ВСУ від 06.11.2012 у справі №5028/18/110/2011).

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на момент оформлення листків непрацездатності) рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

З вищенаведеного випливає, що підставою для здійснення Фондом матеріальних виплат є не листок непрацездатності, виданий лікарем, а рішення прийняте комісією (уповноваженим) із соціального страхування. При цьому, у разі сумнівів щодо обґрунтованості видачі листка непрацездатності комісія має право до прийняття рішення звернутися до відділення Фонду, який наділений правом проводити перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності.

Таким чином, дії відповідача щодо оформлення листків непрацездатності з певними порушеннями не знаходяться в причинному зв`язку з виплатою позивачем матеріальної допомоги.

Враховуючи відсутність шкоди, завданої позивачу, відсутність причинного зв`язку між діями відповідача та виплатами, здійсненими позивачем, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Тому у разі відмови у позові судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,6,9,10,12,13,19,28,76,81,141,258,259,263-265,274-277,352,354-355 ЦПК України, 1166,1172 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство "Марганецька центральна міська лікарня" Марганецької міської ради» про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Дата складення повного судового рішення - 25 червня 2020 року.

Суддя: О. С. Янжула