ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/242/20
Провадження № 2-о/210/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Ступак С.В.,

за участі секретаря судового засідання: Драгунової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до про встановлення факту проживання з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні, та просила суд встановити факт її проживання разом із ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , та перебування на його утриманні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1999 року. З 30 березня 2007 року позивач отримує пенсію за віком, яка на даний час становить 1679 гривень. За життя чоловік теж отримував пенсію за віком, останній розмір якої становив 6073 гривні. 12 листопада 2019 року, позивач звернулася із заявою до Металургійного відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання переходу на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 . Рішенням від 13.11.2019 року № 3073/03-14/27 в переході на пенсію по втраті годувальника позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника, з посиланням на п. 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, де за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою, виданий згідно з вимогами ст. 3 ЗУ «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні». Наданий позивачем документ про спільне проживання за однією адресою, в підтвердження факту перебування на утриманні померлого чоловіка за підписами сусідів не являється документом що підтверджує реєстрацію місця проживання або перебування особи.

З часу реєстрації шлюбу 26 лютого 1999 року позивач з чоловіком постійно проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки як пожружжя. З 2005 року, часу отримання позивачем у спадщину квартири АДРЕСА_1 продовжували сумісне проживання однією сім`єю за цією адресою до часу смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З цієї адреси відбулося його поховання. Таким чином, факт проживання з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні має для позивача юридичне значення та від нього залежить виникнення особистих прав на пенсійне забезпечення як дружині по втраті годувальника.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи заяви підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 13 травня 2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що з 26 лютого 1999 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблений відповідний актовий запис за № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.06.2019 року (а.с.8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом від 22 жовтня 2019 року, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

Відповідно до листа Металургійного відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 7323/Т-06 від 20.11.2019 року, рішенням від 13.11.2019 року № 3073/03-14/27 ОСОБА_1 в переході на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника. Зазначено, що ОСОБА_1 може встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника у судовому порядку (а.с.9-10).

Позивач отримує пенсію. Зокрема з січня 2019 року розмір пенсії становив - 1532,56 грн., а з травня 2019 року отримує пенсію у розмірі 1632,56 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 711104 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. (а.с.12).

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV) непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058-IV).

Аналіз норм статей 4, 5, 10, 26, 36 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатними, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, мають право на отримання пенсії (за їх вибором) за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за умов, що вони були на повному утриманні померлого годувальника, та за умов наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Згідно п. 2.11 Постанови Пенсійного фонду України № 22-1, 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), за документ що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім в приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку».

Згідно роз`яснень, наданих в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 №5, визначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім'ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що допомога, яка надавалась ОСОБА_1 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання за однією адресою разом з померлим ОСОБА_2 та перебування на його утриманні підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 279, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , та перебування на його утриманні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. В. Ступак