Справа № 361/5152/19
Провадження № 2/361/589/20
У Х В А Л А

01 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., без участі сторін, розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Дельта Банк Кадирова В.В. до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю АТЛ про звернення стягнення на предмет іпотеки-,

встановив:

Підготовче засідання 8.10.2019р. відкладалось за клопотанням представника позивача Русскіної О.В., 26.11.2019р.

26.11.2019р. була присутня представник позивача Русскіна О. ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від закрито підготовче провадження у даній справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.03.2020р. Про дату судового засідання повідомлено представника позивача ОСОБА_3 , про що свідчить протокол судового засідання та наявна в матеріалах справи розписка. (Документи на підтвердження повноважень представника є в справі).

24.01.2020р. представник позивача ОСОБА_3 була присутньою. Відповідач не з,явився, документи, що були відправлені відповідачу рекомендованим листом, повернулись з відміткою про те, що відповідач не проживає за вказаною адресою. Судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 12.03.2020р. Про дату судового засідання повідомлено представника позивача ОСОБА_3 , про що свідчить протокол судового засідання та наявна в матеріалах справи розписка (а.с.131-132).

В судове засідання 12.03.2020р. представник позивача не з?явився. Через канцелярію представник позивача ОСОБА_3 подала заяву від імені позивача, в якій просила у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання та з метою забезпечення реалізації позивачем свого права на участь у справі, - відкласти розгляд справи на іншу дату.

Враховуючи першу неявку представника позивача та клопотання про відкладення, судове засідання було відкладено на 21.04.2020р., про що позивача повідомлено, шляхом надіслання на вказану ним у позові і в заяві про відкладення поштову адресу повістки рекомендованим відправленням. Поштове відправлення вручене представнику за довіреністю 17.03.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.149).

В судове засідання 21.04.2020р. представник позивача повторно не з?явився, від представника ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення судового засідання у зв?язку з введенням карантину.

Суд, задовольнивши клопотання позивача, судове засідання відклав на 01.06.2020р., про що позивача повідомив належним чином, шляхом надіслання на вказану ним у позові і в заяві про відкладення поштову адресу повістки рекомендованим відправленням. Поштове відправлення вручене 27.04.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.159).

В судове засідання 01.06.2020р. представник позивача втретє не з?явився, будь-яких заяв з приводу даного судового засідання до суду не подав, не повідомив про причини неявки.

Крім того, інформація про дати судових засідань своєчасно розміщувалась на офіційному сайті судової влади, і позивач мав реальну можливість на отримання інформації з даного сайту, на ознайомлення зі справою та даною інформацією у суді.

Суд враховує, що виходячи з аналізу норм ЦПК, що регулюють дані питання, з принципу диспозитивності і з вимоги щодо добросовісності сторін, позивач як ініціатор провадження повинен цікавитись ходом справи та використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, вживати заходи для того, щоб призначене судове засідання відбулось і не було зірване через його недобросовісні дії.

Однак поведінка сторони позивача виглядає недобросовісною. Так, наявність поважних причин неявки представника позивача в судове засідання 12.03.2020р. нічим не підтверджена. 21.04.2020р. судове засідання відкладалось за клопотанням позивача у зв`язку з запровадженням карантину, хоча позивач мав можливість використати своє право на подання заяви про участь в режимі відеоконференції, для чого мав достатньо часу, враховуючи введення карантину ще в березні 2019р.

До судового засідання 1.06.2020р. позивач ніяких заяв не подав, будучи повідомленим належним чином і завчасно. Сам факт карантинних заходів не розглядається судом як поважна причина для неявки представника у судове засідання (втретє), враховуючи вжиті виконавчою владою заходи з послаблення карантину та відновлення транспортного сполучення між Києвом (місце проживання представника) і містом Бровари. Крім того позивач не реалізував наявне у нього право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, та/або на подання заяви про розгляд справи у його відсутності. Також враховуючи, що позивач є юридичною особою, то навіть при наявності поважної причини для неявки у представника, який раніше приймав участь у справі, це не виключає можливості заміни на іншого представника.

Таким чином, позивач повідомлений неодноразово, належним чином, у відповідності до вимог ч.2, ч.5 ст.130 ЦПК України, завчасно.

Позивач не з?явився тричі підряд: 12.03.2020р., 21.04.2020р. та 01.06.2020р., тобто неявка позивача є повторною.

Позивач не повідомив про причини неявки, і суд таких поважних причин не встановив.

Позивач не подав заяву про розгляд справи у його відсутності, і суд не вбачає підстав та можливості провести судовий розгляд справи у відсутності позивача згідно правилам, встановленим ст.223 ЦПК.

Позивач також не подав заяву про згоду на заочний розгляд справи, що виключає можливість застосування положень ст.280 ЦПК України.

Підстави для відкладення судового засідання, передбачені статтею 223 ЦПК України також відсутні.

За встановленими у ст. ст. 12, 13 ЦПК України принципами змагальності та диспозитивності, - особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі Каракуця проти України зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неявка позивача в судові засідання тричі підряд є його свідомим вибором і є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає (від лат. Dispono - розпоряджатись) надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав). В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача за процесуальним змістом є його конклюдентною дією, в якій виявлена його воля на залишення позову без розгляду, що є правовим наслідком свідомого нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, і відповідача, який ставиться у ситуацію невизначеності від таких дій позивача.

Залишаючи позов без розгляду, суд враховує строки, визначені законом для розгляду справи, дію принципів диспозитивності, змагальності і рівності сторін, суд враховує недобросовісне використання позивачем його процесуальних прав та недобросовісне ставлення до виконання процесуальних обов`язків, враховує вжиті судом заходи і що вони є достатніми для забезпечення прав позивача при умові добросовісного здійснення ним своїх прав та належного виконання процесуальних обов`язків.

За змістом ч.1 ст.257 та ч.3 ст.223 ЦПК - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у цих нормах (належне повідомлення позивача, повторність неявки, не повідомлення про причини неявки, неподання заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, ч.5 ст.223 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Дельта банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Дельта Банк Кадирова В.В. до ОСОБА_1 , треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю АТЛ, про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без розгляду.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу- 15 днів з дня оголошення. У разі, якщо ухвалу не було вручено в день її оголошення чи складення скарга має бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії. Строк оскарження обраховується з урахуванням приписів п.3 прикінцевих положень ЦПК України. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017р.

Суддя Т.В. Селезньова