Справа №333/719/20
Пр. №4-с/333/23/20
УХВАЛА
Іменем України
22 червня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Розівського районного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, стягував ОСОБА_2 , -
в с т а н о в и в :
До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 в якій він просить визнати неправомірною довідку про заборгованість, що складена начальником Розівського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції від 27.01.2020 року за № 13/16.26-39, та зобов?язати начальника Розівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції провести належний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 57161779.
В обґрунтування заяви заявник зазначив, що довідкою від 27.01.2020 року № 13/16.26-39 визначено період заборгованості зі сплати аліментів. Із визначеною сумою аліментів, яка складає 86 544,38 грн. та періодом за який нараховано аліменти, заявник не погоджується.
В період за який виникла заборгованість діяла норма права ч .1 ст.194 СК України, згідно якої аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред?явленню виконавчого листа до виконання. Спір виник під час дії ч.1 ст.194 СК України до набуття чинності внесених Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 року змін. На підставі чого заявник вважає, що аліменти за виконавчим листом за минулий час підлягають стягненню не більш як за три роки, що передували пред?явленню виконавчого листа до виконання, а не за десять років.
Отже до відносин, які виникли до внесення змін слід застосувати строк в 3 роки, а десятирічний строк можливо відраховувати лише починаючи з 28 серпня 2018 року.
У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце слухання справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити в повному обсязі.
Державний виконавець до судового засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з довідки № 13/16.26-39 від 27.01.2020 року виданої Розівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), згідно рішення Комунарського районного суду № 2-2580/2006 виданого 26.04.2006 року, 07.09.2018 року ОСОБА_1 повинен сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно на лікування сина ОСОБА_3 починаючи з 30.03.2006 року і до його одужання. Аліменти нараховані та сплачені за період з 06.09.2008 року по 01.10.2018 рік Розівським ВРВДВС південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Днпро) та з 01.10.2018 року по 16.12.2019 рік Кальміуським ВДВС м.Маріуполь.
Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно ч.ч.2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Суд вважає неправомірними дії державного виконавця в частині нарахування заборгованості за період з вересня 2008 року по грудень 2019 року, тобто більш ніж за три роки, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загально визнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.
Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини,які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ч.1 ст. 194 СК України в редакції станом на 30.06.2010 року, яка діяла на момент виникнення цивільних відносин, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред?явленню виконавчого листа до виконання.
Положення ч.1 ст. 194 СК України, які застосовані державним виконавцем, які передбачають стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за десять років, що передували пред?явленню виконавчого листа до виконання, набрали чинності з 28.08.2018 року згідно Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 року.
Отже, до відносин, які виникли до внесення змін слід застосувати строк в 3 роки, а десятирічний строк можливо відрахувати лише починаючи з 28 серпня 2018 року.
До 28 серпня 2018 року діяли норми, які передбачали стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час не більше як за три роки. Враховуючи, що судом покладається обов?язок по стягненню аліментів щомісячно, можна прийти до висновку, що трирічний строк повинен застосовуватися до кожної періодичної виплати.
Тобто до заборгованості, яка виникла до 28 серпня 2018 року повинні застосовуватися норми, які були чинні на момент їх виникнення.
За таких обставин, скарга в частині скасування довідки розрахунку заборгованості з вищенаведених підстав є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 260, 447-451 ЦПК України, -
Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Розівського
районного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - задовольнити.
Довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 27.01.2020 року № 13/16.26-39 у виконавчому провадженні №57161779, складеної начальником Розівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Запорізької області- скасувати.
Зобов?язати начальника Розівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Запорізької області здійснити новий розрахунок заборгованості по аліментам у ВП № 57161779 за останні три роки, що передували пред?явленню виконавчого листа до виконання без урахування доказів боржника про добровільну сплату аліментів на утримання дитини.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СО VIP-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Ю.Р.Піх