Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/340/20

Провадження №2/377/190/20

26 червня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутністю учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Славутицької міської ради Київської області про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

03 червня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 1261, 1268-1269 ЦК України, просить:

- визначити, що частка у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася як спадок після смерті його онуки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славутич Київської області, складає 1/3 частку даного житлового приміщення;

- визначити, що частка у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася як спадок після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутич Київської області, складає 1/3 частку даного житлового приміщення.

Позовні вимоги вони обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 1958 року у Єлецькій селищній раді м. Воркута АРСР Комі між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, про що було вчинено актовий запис № 1. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя його син ОСОБА_5 одружився і у нього та його дружини ОСОБА_6 народилася дочка, онука позивача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славутич Київської області у віці 37 років померла онука позивача ОСОБА_8 . Її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли раніше. Серед спадкоємців, коло яких визначено за законом, крім позивача та ОСОБА_3 , на момент смерті онуки нікого не залишилося. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутич Київської області померла дружина позивача ОСОБА_3 , з якою на момент її смерті вони знаходилась в офіційному шлюбі та були зареєстровані за однією адресою. Серед спадкоємців першої черги за законом, коло яких визначено ст. 1261 ЦК України, залишився тільки позивач. За життя онука ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_3 ніякого заповіту не залишали. За життя онуки та дружини позивача у відповідності до договору міни, посвідченого 13 травня 1998 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2570, позивачем, його дружиною ОСОБА_3 та онукою позивача ОСОБА_8 було набуто у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 20 травня 1998 року їх право спільної сумісної власності було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області у реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 135/33. Відповідно до вказаного правовстановлюючого документа позивач, його дружина та онука стали співвласниками житлового приміщення без визначення частки кожного з співвласників, оскільки між ними не було ніякої домовленості щодо частки кожного у праві спільної сумісної власності. 18 жовтня 2019 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини його онуки ОСОБА_2 , на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 64915244, номер у нотаріуса 102/2019. Дружина позивача ОСОБА_3 , яка була жива на той час, не заявляла ніяких претензій щодо свого права на частку у спадщині онуки. В той же час, при зверненні до державного нотаріуса з питання подальшого оформлення спадщини позивачу було повідомлено, що оформити своє право на спадщину у вказаному житловому приміщенні не зможе, оскільки не було вказано розмір частки (долі) кожного з співвласників під час придбання даної квартири, на підставі чого 12 березня 2020 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 12 березня 2020 року позивачем було подано заяву про прийняття спадщини його дружини ОСОБА_3 , на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 65662478, номер у нотаріуса 26/2020. При зверненні до державного нотаріуса з питання подальшого оформлення спадщини його дружини ОСОБА_3 позивачу було повідомлено, що оформити своє право на спадщину у вказаному житловому приміщенні не зможе, оскільки не було вказано розмір частки (долі) кожного з співвласників під час придбання даної квартири, про що 12 березня 2020 року було надано лист-роз`яснення за № 118/02-14. Враховуючи викладене, для визначення частки спадкоємців у праві спільної сумісної власності, позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою.

У підготовче засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання свого представника не направив, подавши до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи встановлено, що згідно договору міни, посвідченого 13 травня 1998 року державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що діяли від себе та від імені неповнолітньої ОСОБА_7 , як законні представники на підставі рішення виконкому № 192 від 19.10.1994 року «Про встановлення опіки над неповнолітньою ОСОБА_7 », набули у спільну сумісну власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 20 травня 1998 року зареєстровано в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації за номером в реєстровій книзі 1, реєстровим номером 135/33.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35818620 від 11.10.2012 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , частка 1/1.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Єлецькою селищною радою м. Воркута Комі, АРСР, ОСОБА_1 , позивач у справі, та ОСОБА_4 зареєстрували 02 січня 1958 року шлюб, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_9 , дружині ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 березня 1961 року міським ЗАГС м. ОСОБА_10 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 вересня 1981 року міським бюро ЗАГС Сиктивкар Комі АРСР, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 638, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 30 серпня 2000 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_13 , дружині ОСОБА_13 , яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, копія якої долучена до матеріалів справи № 102/19.

Рішенням Сиктивкарського федерального міського суду Російської Федерації від 21 січня 2002 року шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 розірвано.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 25 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, вбачається, що ОСОБА_15 та ОСОБА_14 зареєстрували 25 грудня 2009 року шлюб, актовий запис № 175. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_16 , дружині ОСОБА_16 .

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 31 січня 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 розірвано.

Факт смерті ОСОБА_5 , сина позивача, ІНФОРМАЦІЯ_8 листопада 2001 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 05 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області.

Факт смерті ОСОБА_2 , онуки позивача, 19 липня 2019 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Факт смерті ОСОБА_11 , дружини позивача, 09 лютого 2020 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 11 лютого 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

18 жовтня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 102/2019.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 102/2019, ОСОБА_2 заповіту не залишила. Отже, її спадкоємцем по закону другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України є її дід ОСОБА_1 , який подав заяву про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його онуки ОСОБА_2 ..

Постановою державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області № 119/02-31 від 12.03.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , зокрема, на частку квартири в спільній сумісній власності за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору міни, посвідченого 13.05.1998 року за № 2570 Славутицькою державною нотаріальною конторою, у зв`язку з тим, що частки померлої у даному майні не визначені.

12 березня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_11 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 26/2020.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 26/2020, ОСОБА_11 заповіту не залишила. Отже, її спадкоємцем по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є її чоловік ОСОБА_1 ..

Згідно листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області від 12.03.2020 року № 118/02-14, частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить померлій ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності на підставі договору міни, посвідченого державною нотаріальною конторою 13.05.1998 року за № 2570, не визначена. Таким чином, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

З урахуванням наведеного, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття у спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 жилого приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору міни, посвідченого 13 травня 1998 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, за номером 2570, не було визначено розмір часток кожного із співвласників.

Як зазначено у ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/3 частину даного житлового приміщення. Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/3 частину даного житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1681,60 гривень.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач в особі міського голови подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 840,80 гривень.

Позивач в поданій заяві до суду просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати по оплаті судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, з відповідача на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/3 частину даного житлового приміщення.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 1/3 частину даного житлового приміщення.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 840,80 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 29.05.2020, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/340/20, Провадження № 2/377/190/20.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Славутицька міська рада Київської області, юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 7, .

Повне рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька