Справа № 362/4902/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Л.М.Кравченко,

за участі секретаря Н.М.Яренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,-

в с т а н о в и в:

20.08.2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості по оплаті вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 7 245, 81 грн., 3435, 00 грн. витрат щодо проведення експертизи побутового лічильника газу та 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

01.10.2019 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.19ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

25.02.2020 року на адресу суду надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_1 №43 від 03.08.2013 року, складеного виконавчим комітетом Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась судом належним чином.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер.

Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй постанові від 16.05.2018 року по справі № 183/4229/14 Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином суд приходить до висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Разом з тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі ст. 255 ЦПК України.

Обираючи підстави для закриття провадження в частині позовних вимог суд вважає за необхідне застосувати норми пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так нормами п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим спірні правовідносини щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами ст. 1281 ЦК України.

Однак, як вже зазначалося вище залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним судом у постановах від 16.05.2018 року, у справі №183/4229/14-ц, 07.03.2018 року у справі №320/13096/13-ц, 14.02.2018 року у справі №310/10284/15 та 16.01.2018 року у справі №654/3928/15.

Підстав для залишення позовної заяви про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з відповідача ОСОБА_1 без розгляду або закриття провадження у справі немає.

В зв`язку з викладеним, суд вважає можливим закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 та продовжити розгляд цивільної справи в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255, 256, 260, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_2 про відшкодування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Кравченко