Справа № 2-3917/10
Провадження № 6/522/472/20
УХВАЛА

про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення

строку його пред`явлення

17 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі: Головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Чеботарь Ж.С. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом задоволено.

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Чеботарь Ж.С. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом, посилаючись на ту обставину, що строк звернення виконавчого листа до виконання заявником пропущено а сам виконавчий лист втрачено у зв`язку з тим, що після направлення на виконання виконавчого листа виконавче провадження відкрите не було та виконавчий лист не було повернуто заявнику.

У судове засідання 17 червня 2020 року сторони не з`явились, про час, дату місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд заяви без його особистої участі, заяву підтримав у повному обсязі.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом доцільно задовольнити на підставі нижченаведеного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 54 415.38 доларів США, що за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 414101.02 грн. а також судові витрати у сумі 1952 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Приморським районним судом міста Одеси на виконання рішення від 11 травня 2010 року заявнику виданий виконавчий лист, котрий був пред`явлений до виконання, що підтверджується заявою від 20.08.2010 року про відкриття виконавчого провадження з відміткою про отримання Першим Приморським відділом ДВС ОМУЮ вказаної заяви з оригіналом виконавчого листа.

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у своїй заяві посилається на відповідь від 18.03.2020 року, в котрій наявна інформація, що в провадженні виконавчої служби не перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3917/10, однак вказане не підтверджується матеріалами справи, а, навпаки, спростовується заявою від 20.08.2010 року про відкриття виконавчого провадження з відміткою про отримання Першим Приморським відділом ДВС ОМУЮ вказаної заяви з оригіналом виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

05 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

При цьому, слід зазначити, що виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав стягувача, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства. Виконавчі документи, що надсилаються судом на адресу органів державної виконавчої служби, мають відповідати вимогам, установленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Усе листування щодо звернення до виконання вироків, рішень, ухвал і постанов покладається на апарат суду.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначено, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий лист втрачений не з вини заявника, а у зв`язку з недбалістю виконавчої служби, що призвело до втрати виконавчого листа, що підтверджено матеріалами доданим до заяви, тому заява про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та видачу його дублікату підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 247, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Чеботарь Ж.С. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом - задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3917/10 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом у сумі 54 415.38 доларів США, що за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 414101.02 грн. а також судові витрати у сумі 1952 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 .

Видати Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» дублікат виконавчого листа № 2-3917/10 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитом у сумі 54 415.38 доларів США, що за курсом НБУ на 18.06.2009 року складає 414101.02 грн. а також судові витрати у сумі 1952 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 23 червня 2020 року.

Суддя Ю.Б. Свячена