У х в а л а

23 червня 2020 року

м. Київ

справа № 2-911/2009

провадження № 61-5033ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,

зацікавлені особи:

Вінницький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області;

публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ»;

Романовський Олег Володимирович

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом акціонерного комерційного банку «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ «АНСУ») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого листі № 2-1353/09, виданому Вінницьким районним судом Вінницької області 29 жовтня 2009 року, у цивільній справі № 2 - 911/2009 за позовом акціонерного комерційного банку «Форум» (далі АКБ «Форум»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» (далі - ПАТ «БАНК ФОРУМ»), до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити ПАТ «БАНК ФОРУМ» на ТОВ «АНСУ».

Підставою для зміни сторони заявник вказав укладення договору відступлення прав вимоги від 09 жовтня 2018 року, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «АНСУ», згідно з умовами якого банк відступив, а ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги за кредитним договором № 0217/08/20-CLN від 25 липня 2008 року, що укладеним між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 .

Заява розглядалася судами неодноразово, а саме:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року заяву ТОВ «АНСУ» задоволено.

Замінено стягувача з виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2009 року у справі № 2-911/2009 на ТОВ «АНСУ» у зв`язку з переходом до ТОВ «АНСУ» прав кредитора відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 1247-Ф від 09 жовтня 2018 року;

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року скасовано, й ухвалено нове судове рішення про направлення заяви ТОВ «АНСУ» про заміну сторони у виконавчому провадженні до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Після продовження розгляду справи ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року провадження у цій справі за заявою ТОВ «АНСУ» про заміну сторони у цій справі закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суд позбавлений можливості розглянути по суті дану заяву, оскільки 27 травня 2019 року судом вже постановлено ухвалу на підставі аналогічної заяви, у задоволенні якої відмовлено, вона є чинною, обов`язковою та підлягає виконанню на всій території України.

З таким судовим рішенням ТОВ «АНСУ» не погодилося, тому 08 січня 2020 року подало апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «АНСУ» задоволено.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року скасовано, й ухвалено нове судове рішення, яким замінено сторону з АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ», на ТОВ «АНСУ» у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2009 року у цивільній справі № 2/911/2009 у виконавчому листі № 2-1353/09, що видано Вінницьким районним судом Вінницької області 29 жовтня 2009 року.

16 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що надійшла 18 березня 2020 року, в якій заявник просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року як незаконну.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано надати докази на підтвердження сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 направив до суду квитанцію про сплату судового збору.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку, що судом попередньої інстанцій було допущено порушення норм процесуального права, які передбачені статтею 411 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним й обґрунтованим.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Предметом оскарження у цій справі, як вбачається зі змісту касаційної скарги, є судове рішення апеляційної інстанції про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Визначене частиною п`ятою статті 15 Закону, статтею 442 ЦПК України право особи звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником передбачає право замінити сторону виконавчого провадження, а не заміну сторони виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин (закриття виконавчого провадження).

Судом попередньої інстанції встановлено, після огляду виконавчого провадження № 383/2 щодо виконання виконавчого листа № 2-1353/09 від 29 жовтня 2009 року, наступне.

Постановою державного виконавця від 18 серпня 2016 року відкрито провадження щодо виконання вищезазначеного виконавчого листа.

При цьому, установлено, що шляхом реалізації через державне підприємство «Сетам» було реалізовано майно боржника, а саме: земельна ділянка та будинок боржника, що розташовано АДРЕСА_1 .

Іншого майна яке підлягає опису й арешту у боржника не виявлено.

Однак ОСОБА_1 має залишок недоплаченої суми, а саме: сума боргу у розмірі 562 830 грн 89 коп.; виконавчого збору у розмірі 56 283 грн 09 коп.

Вказане вище виконавче провадження закінчено на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» із правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання у строк до 12 листопада 2021 року.

Отже, зобов`язання ОСОБА_1 за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2009 року у справі № 2-911/2009 не виконано.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки правонаступництво сторін у виконавчому провадженні допускається на будь-якій стадії процесу.

Крім того, судом першої інстанції в ході розгляду справи в результаті дослідження фактичних обставин справи було встановлено, що при виписці виконавчого листа у справі № 2-911/2009 за позовом АКБ «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором допущено описку та помилково зазначено номер виконавчого листа № 2/1353/09. Наявність такої помилки не може бути перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виправлення помилки у виконавчому документі можливе за заявою стягувача або боржника (частина перша статті 432 ЦПК України).

Відтак, обґрунтованим є висновок суду попередньої інстанції, що у цій справі єдиною особою, яка заінтересована у виправленні помилки у виконавчому листі є стягувач, адже боржник не заінтересований у виправленні описки, з огляду на невиконання ним впродовж більше десяти років рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2009 року у справі № 2-911/2009.

Отже, оскільки АКБ «Форум» відступило право вимоги ТОВ «АНСУ», тому без вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не можна вирішити питання про виправлення описки у виконавчому документі за заявою заінтересованої особи.

Той факт, що ТОВ «АНСУ» набуло прав кредитора у відповідності до договору від 09 жовтня 2018 року № 1274?Ф про відступлення прав вимоги, ніким не оспорюється.

На виконання вимог цього договору сторонами підписаний акт приймання-передачі документації, згідно з яким ПАТ «БАНК ФОРУМ» передало ТОВ «АНСУ» примірники договорів, зокрема кредитний договір № 0217/08/20-CLNv від 25 липня 2008 року.

Отже, внаслідок укладення договору відступлення права вимоги від 09 жовтня 2018 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «АНСУ» набуло статусу нового кредитора/стягувача з примусового виконання заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 липня 2009 року, ухваленого у цивільній справі № 2-911/2009, тому заяву ТОВ «АНСУ» правильно задоволено судом апеляційної інстанції.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність й обґрунтованість судового рішення, а є лише незгодою заявника з його змістом.

При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, є необґрунтованою.

Правильне застосовування норм ЦПК України є очевидним й не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом акціонерного комерційного банку «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, розірвання кредитного договорувідмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара