Справа № 203/2206/20
Провадження № 2/0203/886/2020
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 червня 2020 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/886/2020 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до суду цю заяву, пред`являючи вимоги до ОСОБА_2 на предмет розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, з підстав того, що між подружжям шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, спільне життя не склалось. В шлюбі подружжя мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Добровільно відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утриманні дитини. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини.

Згідно п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивачем заявлено вимогу щодо розірвання шлюбу, яка розглядається лише за правилами загального позовного провадження, а інша позовна вимога про стягнення аліментів розглядається в порядку спрощеного провадження за правилами положень ст.274 ЦПК України та за правилами наказного провадження у відповідності до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Крім того вимоги про розірвання шлюбу і про стягнення аліментів на утримання дитини не пов`язані між собою ні правовими підставами виникнення, ні поданими доказами, ні предметом доказування, а так само не є похідними одна від одної, оскільки наявність обов`язку з утримання дитини і його невиконання одним із батьків ніяким чином не пов`язані і не залежать від наявності чи відсутності зареєстрованого чи припиненого шлюбу, так само припинення шлюбу внаслідок його розірвання за рішенням суду ніяким чином не пов`язано і не залежить від спору про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Також слід відзначити про недоцільність спільного розгляду вказаних вимог з огляду на різні строки, визначені законодавцем для вирішення вимог про стягнення аліментів та про розірвання шлюбу та порядок вирішення таких вимог, що передбачає надання подружжю строку до шести місяців для примирення в порядку ст. 111 СК України, ч.7 ст. 240 ЦПК України з зупиненням провадження на цей час і перешкоджатиме вирішенню вимог про стягнення аліментів, суттю яких є безумовне забезпечення першочергових потреб дитини.

Враховуючи, що позивачем всупереч п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України об`єднано дві вимоги з порушенням правил об`єднання позовних вимог, належить дійти висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачеві, що не перешкоджає їй звернутись з такою позовною заявою у разі, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко