Єдиний унікальний номер справи 235/1955/20
Номер провадження 2/235/1029/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 червня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30.08.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя сторін по справі не склалося, під час вагітності позивача відповідач пішов із сім`ї, причин проявлення такої ганебної поведінки не пояснив, не повідомив про свою нову адресу місця проживання, змінив номер мобільного телефону. В зв`язку із загостренням ситуації на Донбасі у вересні 2014 року позивач вимушена виїхати до міста Мінська Республіки Білорусь, де отримала додатковий захист з 10.01.2015 року по 10.01.2016 року з причини об`єктивних обставин для небезпеки зіткнення при поверненні в Україну із загрозою життя з огляду озброєного конфлікту неміжнародного характеру. ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач народила доньку, про що повідомила батьків відповідача, оскільки особистих контактів останній так і не повідомив. Разом з тим, батьки ОСОБА_2 відмовилися надавати будь-яку інформацію про можливий зв`язок з ним, та лише після висловлення позивачем позиції звернення до уповноважених органів із заявою про розшук чоловіка, - відповідач разом з матір`ю ІНФОРМАЦІЯ_4 приїхали в м. Мінськ, та було зареєстровано народження доньки ОСОБА_4 . Це єдиний раз, коли відповідач бачив свою дитину. Взявши копію свідоцтва про народження дитини білоруського зразка, ОСОБА_2 спішно повернувся на непідконтрольну територію України, а саме в м. Донецьк Донецької області. ОСОБА_5 разом з донькою проживала на території Білорусії до початку 2016 року, після повернулися до України, взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та проживають в м. Вінниці. Оскільки збереження сім`ї сторін все ж таки виявилося неможливим, позивачем розпочато шлюборозлучний процес. Шлюб сторін розірвано на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2016 року (набрало законної сили 13.03.2016 року). Крім того, рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2016 року відповідачу встановлено аліментні зобов`язання щодо утримання неповнолітньої дитини. Однак, від надання матеріальної допомоги ОСОБА_2 ухиляється, має заборгованість по аліментах в розмірі кількох десятків тисяч гривень. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з народження та до теперішнього часу, тобто вже понад 5 років не зробив жодної спроби побачити доньку, не поцікавився здоров`ям та життям, жодної участі у формування особистості дитини не приймає. Виключно позивач повністю забезпечила фізичний та духовний розвиток малолітньої доньки, організовує своє життя таким чином, щоб для планового та гармонійного розвитку неповнолітньої дитини мали місце всі необхідні для цього чинники. Зазначені обставини й стали підставою для звернення ОСОБА_1 , в порядку ст. 165 СК України, за судовим захистом прав малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, що узгоджується з ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 187 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позову заяву в порядку та строк, передбачені ст. 191 ЦПК України не подано.

Сторони на виклик до суду не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник позивача адвокат Сенькін П.В. (уповноважений ордером) суду адресував заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, зазначив, що матеріалами справи підтверджується наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Інформацію про судові засідання для відповідача проживання якого є тимчасово непідконтрольна територія (Донецька область, м. Донецьк), - розміщено на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (здійснити повідомлення поштою за місцезнаходженням, шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв`язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення не видалося можливий). Повідомлення учасника процесу про судовий розгляд у наведений спосіб слід вважати належним в контексті статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 5334/0/2-20/22 від 15.04.2020 року (на запит суду) станом на 10.04.2020 року відомості про ОСОБА_2 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Третьою особою Службою у справах дітей Вінницької міської ради пояснення щодо позову, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦПК України, не надано, представником ОСОБА_6 (уповноважена довіреністю) суду адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, при цьому висловлено позицію щодо врахування при ухваленні рішення письмового висновку по суті спірних правовідносин сторін, складеного в порядку ч. 5 ст. 19 СК України.

З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Горлівка Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 7).

30 серпня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 12).

В шлюбі сторін народжена ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження - м. Мінськ Республіки Білорусь (а.с. 13).

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2016 року по справі № 235/1191/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дата розірвання шлюбу - дата набрання законної сили рішення, а саме 13.03.2016 року (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_1 прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, забезпечення належного догляду та уваги дитині. В свою чергу, за позицією позивача, - відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання доньки з перших днів народження, покинув сім`ю, не цікавиться дитиною, проявляє байдужість у матеріальному забезпеченні, фізичному та духовному розвитку дівчинки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

На підтвердження заявлених вимог позивачем ОСОБА_1 надано такі докази.

З вересня 2014 року (до народження дитини) позивач змушена через загострення озброєного конфлікту в м. Донецьку виїхати за кордон для пошуку притулку в Республіці Білорусь.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь № 10 від 10.01.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в надані статусу біженця та надано додатковий захист, з причини об`єктивних обставин для небезпеки зіткнення при поверненні в Україну із загрозою життя з огляду озброєного конфлікту неміжнародного характеру (а.с. 21).

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь № 156 від 31.03.2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 надано додатковий захист в Республіці Білорусь як члену сім`ї ОСОБА_1 (а.с. 23).

10.01.2015 року Управлінням по громадянству та міграції Головного управління внутрішніх справ Мінміськвиконкому видано свідоцтво НОМЕР_4 про надання ОСОБА_1 , та членам сім`ї - доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 додаткового захисту в Республіці Білорусь (а.с. 26).

Аналогічне свідоцтво видано 10.01.2016 року (а.с. 26).

Наказом Департаменту по громадянству та міграції Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь № 752 від 07.12.2015 року строк надання додаткового захисту в Республіці Білорусь ОСОБА_1 , її доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 продовжено з 10.01.2016 року на один рік (а.с. 24).

Наказом Департаменту по громадянству та міграції Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь № 810 від 12.12.2016 року строк надання додаткового захисту в Республіці Білорусь ОСОБА_1 , їй доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 продовжено з 10.01.2017 року на один рік (а.с. 25).

З 02.02.2018 року позивач ОСОБА_1 стала на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України (м. Донецьк) та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 , виданою управлінням соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради (а.с. 10).

Відповідно до довідки № 509- від 31.07.2017 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , законним представником, яка супроводжує дитину є матір ОСОБА_1 (а.с. 9).

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2016 року по справі № 235/1191/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дата розірвання шлюбу - дата набрання законної сили рішення, а саме 13.03.2016 року (а.с. 16).

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.03.2016 року по справі № 235/1188/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2016 року до повноліття дитини (а.с. 17-18).

Згідно довідки-розрахунок Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2/235/786/16 від 23.06.2016 року, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по аліментам за період з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року складає 10317,00 гривень (а.с. 20).

Відповідно до довідки Вінницького національного технічного університету № 251 від 14.02.2020 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (гуртожиток) разом з членами сім`ї - батьком ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_10 , донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7; будинок знаходиться на балансі ВНТУ (а.с. 27).

З Акту перевірки житлових умов від 05.03.2020 року вбачається, що сім`я ОСОБА_1 проживає за адресою: : АДРЕСА_4 ), умови проживання задовільні, в родині здорові стосунки, характеризуються ефективним спілкуванням; батько малолітньої дитини не проживає з сім`єю, жодного разу не відвідував доньку за час проживання в гуртожитку (з 2017 року) (а.с. 28).

Згідно довідки № 11 від 24.02.2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відвідує гурток «Перлинка» у Центрі розвитку дітей та юнацтва «ДивоСвіт» з вересня 2019 року по теперішній час; сума благодійного членського внеску становить 950 гривень за календарний місяць; заява про прийняття дитини до Центру була оформлена мамою ОСОБА_1 (а.с. 29).

З характеристики на неповнолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 вбачається, що дитина навчається у закладі Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька» з вересня 2018 року по теперішній час на хореографічному відділенні (сучасний танець) та у групі загально-естетичного виховання; за цей період проявила себе як добра, життєрадісна дитина; має відповідний віку фізичний розвиток; дівчинка виявляє інтерес до спортивних вправ і танцю; постійно відвідує заняття та забезпечена всім необхідним для навчання (а.с. 31).

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Вінниці» № 351 від 05.03.2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_5 наглядається ЛЗПСМ КНП «ЦПМСД№3» з 31.08.2017 року; за період нагляду за дитиною на прийомах завжди була мати (а.с. 30).

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (опитані в порядку ст. 93 ЦПК України) викладено обставини сімейних відносин доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Так, після реєстрації шлюбу в 2013 році сторони мешкали разом із свідками в будинку у м. Донецьку. Навесні 2014 року, у зв`язку із загостренням військової ситуації на Донбасі, відповідач залишив сім`ю не дивлячись навіть на перебування його дружини (позивача) в стані вагітності. Після обстрілів почалася паніка, позивачу треба було проводити медичне обстеження, що з причини бойових дій в м. Донецьку зробити було неможливо. Було вирішено виїхати з м. Донецька для збереження вагітності ОСОБА_13 . Тоді поїхали за напрямком, куди була можливість придбати квитки - це м. Сімферополь, а потім до м. Мінська Республіки Білорусь. Стан ОСОБА_14 погіршився, потребувалась термінова госпіталізація, в м. Мінську позивач отримала додатковий захист, три місяці знаходилася в лікарні для збереження вагітності. ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася онука ОСОБА_15 , дитина три тижні знаходилася у терапевтичному відділенні для новонароджених. Необхідно було отримувати свідоцтво про народження дитини. Неодноразово зв`язувалися з родичами (батьками) ОСОБА_2 , однак його матір відповідала, що не знає про місце знаходження сина. Три місяці не було можливості зареєструвати народження доньки та лише після повідомлення матері відповідача, що позивач подасть заяву про розшук чоловіка, - ОСОБА_2 приїхав до м. Мінська. В результаті довгих розмов ОСОБА_16 обіцяв, що повернеться до родини, однак через 2 дні виїхав з Білорусії та зник до теперішнього часу. При першій можливості свідки разом з донькою ОСОБА_13 та онукою ОСОБА_17 повернулася до України, та на теперішній час однією сім`єю мешкають по теперішній час. Свідки відмічають, що ОСОБА_1 самостійно забезпечила піклування про малолітню доньку, виховує її, займаються інтелектуальним розвитком, дитина відвідує дошкільні секції естетичного виховання, вокалу. Окремо свідки надали суб`єктивну характеристику відповідача як без принципової людини, безвідповідального батька, матеріальної та моральної допомоги доньці ОСОБА_18 ніколи не надавав, більш того на сьогоднішній день ОСОБА_19 позбавлена можливості виїзду з дитиною на оздоровлення та оформлення документів на виїзд за кордон з причини відсутності зв`язку з ОСОБА_2 (а.с. 32-34).

Суд оцінює покази свідків як послідовні, взаємоузгоджені та такі, що не суперечать письмовим матеріалам по справі.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позивач ОСОБА_1 створює необхідні умови для повноцінного розвитку малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов`язків, а саме - самоусунувся від виховання доньки з самого народження, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дівчинки до самостійного життя.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

В судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час відповідач ОСОБА_2 не приділяє належну увагу вихованню малолітньої доньки ОСОБА_4 , 2014 народження, не турбується за стан її здоров`я та розвиток, не цікавиться успіхами в навчанні, матеріально дитину не утримує.

Згідно ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі №631/2406/15-ц від 13.03.2019 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд, враховуючи вказане, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач маючи реальну можливість виконувати покладені на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, зайняття підготовкою до самостійного життя тривалий час, усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Будь-які об`єктивні причини ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки відсутні.

Крім вказаного, суд зазначає, що правові норми п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України пов`язані з положенням статті 152 СК України - обов`язкам батьків щодо виховання дитини кореспондує право дитини на належне батьківське виховання. Так, право на належне виховання батьками малолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 отримала з моменту народження, при цьому захист прав та інтересів дитини на себе бере держава, від імені якої виступають різні державні органи (ч. 1 ст. 152 СК України). Стаття 51 Конституції України, положення Закону України «Про охорону дитинства» проголошує, що дитинство охороняється державою. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку № 01-00-011-21074 від 28.04.2020 року - Органом опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради на засідання комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 45-46).

Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров`я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , оскільки встановлені в судовому засідання обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку по вихованню своєї доньки, і причини, які б не давали змоги виховувати та утримувати дитину, відсутні.

При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставною, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідач.

За таких обставин, суд присуджує до стягнення (відшкодування) з відповідача понесені позивачем по справі документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 51 Конституції України, п. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст. ст. 150, 151, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет позову Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1740 (одна тисяча сімсот сорок) гривень 80 копійок, з яких 840,80 гривень - судовий збір, 900,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року строки визначені, зокрема, статтею 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду - 24.06.2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 ;

- третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , юридична особа: м. Вінниця, вул. Соборна, 59

Суддя :