У Х В А Л А

про залишення позову без руху

23 жовтня 2020 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1) Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Завод «Кузня на Рибальському» надати розрахунок заборгованості заробітної плати перед ОСОБА_1 станом на 30.06.2020 року та підрахунок грошової компенсації за не використані дні відпустки; 2) Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» заборгованість по заробітній платі за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 року;3) Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» грошову компенсацію за не використані дні відпустки; 4) Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» вихідну допомогу при звільненні у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя вважає, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Вимоги, що пред`являються до змісту позову, чітко визначенні у статті 119 ЦПК України. По формі позовна заява є письмовим документом, у якому слід зазначити обов`язкові реквізити, з яких важливими є, зокрема, що саме вимагає позивач (предмет позову), обставини, на яких ґрунтується вимога (підстава позову), зазначення на докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст.175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5).

Так, позовна заява містить вимогу стягнення заборгованості по заробітній платі з січень по червень 2020 р., сума якої не визначена. А відтак, позивачу необхідно визначити суму такої заборгованості та надати відповідні належні та допустимі докази наявності заборгованості (з матеріалів позову не вбачається звернення позивача до відповідача за довідкою про заборгованість).

Крім того, як вбачається з вимог позовної заяви, позивач просить стягнути грошову компенсацію за невикористані дні відпустки, вихідну допомогу при звільненні, тоді як такий період не вказаний, сума компенсації та вихідної допомоги не визначена.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно пп.1 п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510 грн.).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

30 січня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у рішенні по справі № 910/4518/16 визначила, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

А відтак, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає оплаті судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Крім того, згідно ст.4 ч.2 п.1 п.п.2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позову немайнового характеру, якими є вимоги позивача, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнюється 840,80 грн.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а саме: зобов`язання ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» надати розрахунок заборгованості заробітної плати перед ОСОБА_1 станом на 30.06.2020 року та підрахунок грошової компенсації за не використані дні відпустки, яка судовим збором не оплачена. При цьому, матеріали позову не містять належного підтвердження про звернення позивача до відповідача з метою отримання такого розрахунку.

Отже, для розгляду судом даної вимоги позивачу необхідно розрахувати суму середнього заробітку, який він просить стягнути, та сплатити від цієї суми судовий збір (1% відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510 грн.) у встановленому законом розмірі за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також сплатити за вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн. до державного бюджету за реквізитами для сплати судового збору, що містяться на офіційному сайті Судової влади - Подільський районний суд міста Києва; та подати до суду оригінали квитанцій про такі сплати судового збору.

В зв`язку з наведеним, на підставі ст.185 ч.1 ЦПК України подана позовна заява без додержання вимог, викладених у ст.ст.175-177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185 ч.1, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Завод «Кузня на Рибальському» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, зобов`язання вчинення певних дій, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н. М. Ларіонова