ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2030/20 Справа № 186/1374/19 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року та додаткове рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 2-4).

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 29 червня 2019 року, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 210930 " з номерним знаком НОМЕР_2 , на 3 км а/д Першотравенськ - с.Запоріжжя -с.Васильківське, не впевнився в безпечності руху та її зміною, допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Oktavia» НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Першотравенського міського Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року у справі № 186/1132/19 за вищезазначеною ДТП, винним був визнаний водій ОСОБА_2 та був притягнутий до відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1208215, виданого ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" з розміром франшизи нуль гривень. В свою чергу, ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (в якій застрахував свою відповідальність ОСОБА_2 ) та ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна" (в якій була застрахована відповідальність позивача, за полісом ВР/ 146820460 ) є учасниками «Угоди, укладеної між МТСБУ і страховиками-членами про пряме врегулювання збитків». Згідно цієї угоди потерпілий в ДТП звертається до свого страховика або страховика винуватця. Страхова компанія врегульовує страховий випадок та здійснює страхове відшкодування клієнту. Один раз на місяць формується реєстр зустрічних вимог між страховиками, що здійснили відшкодування до страховиків винуватців. Компенсація витрат між страховиками відбуватиметься через розрахунково-клірингову систему в МТСБУ. Одразу після ДТП, подзвонили повідомити про страховий випадок до страхової компанії, під час розмови повідомили, що врегульовувати страховий випадок та здійснювати страхове відшкодування буде страхова компанія позивача, а саме: ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна". Позивач є власником транспортного засобу марки «Skoda Oktavia» НОМЕР_3 , який в результаті ДТП отримав механічні пошкодження. Отже, має право на відшкодування шкоди завданої цьому майну. 29 червня 2019 року, на виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія була повідомлена телефонним дзвінком про страховий випадок. 03 липня 2019 року позивач звернулася до ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування. В свою чергу, ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна" у відповідь, 05 липня 2019 року прислало свого представника - страхового експерта ПП ОСОБА_3 до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Враховуючи, що ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна" довірило страховому експерту ПП ОСОБА_3 скласти огляд пошкодженого автомобіля для визначення розміру збитків, ОСОБА_1 , 05 липня 2019 року саме з цим експертом уклала угоду про надання висновку щодо вартості матеріального збитку, заданого їй, як власнику транспортного засобу «Skoda Oktavia». Згідно Висновку №066-1/19 експертного автотоварознавчого дослідження та квитанції про оплату ремонту автомобіля; рахунку-фактури № 10 /290619 від 29 червня 2019 року та квитанції до нього про евакуацію транспортного засобу, загальний розмір заподіяної позивачу шкоди складається з вартості відновлювального ремонту ( 74 620 грн), а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (3 000 грн) та становить 77 620 гривень, що підтверджується доданими до заяви документами. 30 липня 2019 року ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна", за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 03 липня 2019 року про виплату страхового відшкодування, перерахувало їй страхове відшкодування в сумі 39 815,16 гривень. Тобто, задовольнивши вимоги позивача частково, на цьому вважаючи свої зобов`язання виконаними. Недоплата складає 77 620 - 39 815,16 = 37 804,84 гривень. З урахуванням вищевикладеного з ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" слід стягнути недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі страхового ліміту відповідальності (100 тисяч гривень), з ОСОБА_2 суму, що перевищує розмір страхового ліміту відповідальності ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА".

Просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь заподіяну шкоду в розмірі 37 804,84 гривень, витрати на проведення експертизи в розмірі 1 500,00 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 1 100,00 гривень.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка складається з недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 300,48 гривень та витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000,00 гривень, а всього 8 300,48 гривень, витрати на проведення дослідження транспортного засобу в розмірі 330,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 242,00 гривень, а всього стягнути: 8 872 (вісім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 48 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 104-111).

Додатковим рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого нею при пред`явленні позову до суду судового збору в розмірі 169,05 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , стягнувши з нього на користь позивачки 29 504,36 грн. При ухваленні нового рішення, вирішити питання про розподіл судового збору та стягнути витрати на проведення експертизи в розмірі 1 500 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3 350 грн., посилаючись на те, що судом першої інстанції не вмотивував своє рішення в частині відмови в позовних вимогах до винного водія ОСОБА_2 , оскільки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою слід стягнути з винного водія /а.с. 117-120/.

Сторони по справі не скористались своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК щодо подання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 в результаті пошкодження її транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 при ДТП на підставі матеріалів, наданих страховою компанією, становить 40 093,87 гривень (без ПДВ) та 45 115,64 гривень (з ПДВ). Позивачу сплачено в рахунок відшкодування збитків 39 815,16 грн., таким чином, недоплата страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 5 300,48 гривень, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача. Також, підлягають стягненню з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000,00 гривень, згідно рахунку-фактури №10/290619 від 29 червня 2019 року, на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди солідарно з відповідачів, суд виходив з того, що вони не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тому, саме з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" підлягають стягненню суми недоплаченої страхової виплати позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 червня 2019 року о 19:00 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ-210930" д/н НОМЕР_2 , на 3 км а/д Першотравенськ - с. Запоріжжя - с. Васильківське, не впевнився в безпечності руху та її зміною, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

Власником транспортного засобу "ВАЗ- 210930 " д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , а власником транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 - ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/1208215, виданого ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" з розміром франшизи нуль гривень. В свою чергу, ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (в якій застрахував свою відповідальність ОСОБА_2 ) та ПрАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна" (в якій була застрахована відповідальність позивача, за полісом ВР/ 146820460 ) є учасниками «Угоди, укладеної між МТСБУ і страховиками-членами про пряме врегулювання збитків». Згідно цієї угоди потерпілий в ДТП звертається до свого страховика або страховика винуватця. Страхова компанія врегульовує страховий випадок та здійснює страхове відшкодування клієнту. Один раз на місяць формується реєстр зустрічних вимог між страховиками, що здійснили відшкодування до страховиків винуватців. Компенсація витрат між страховиками відбуватиметься через розрахунково-клірингову систему в МТСБУ.

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, згідно полісу №АО/1208215 становить 100 000 гривень. Розмір франшизи - 0 гривень.

29 червня 2019 року позивач звернулася до ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" з повідомленням про настання страхового випадку, та їй повідомили, що врегулювання страхового випадку буде здійснювати страхова компанія - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", яка зареєструвала заяву про страхове відшкодування, їй були надані всі необхідні документи для прийняття страховою компанією рішення та виплати страхового відшкодування, що не заперечується сторонами по справі.

03 липня 2019 року позивач звернулася до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Після повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страхову компанію, 29 червня 2019 року позивач звернулася до ФОП ОСОБА_6 , який надав їй послугу із транспортування її автомобіля «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 з м.Першотравенськ - с.Запоріжжя до м.Павлограда на СТО, що підтверджується рахунком-фактурою №10/290619 від 29 червня 2019 року та сплатила за вказану послугу 3 000,00 гривень.

Позивач звернулася до судового експерта Різниченка В.Д., який, на її замовлення провів дослідження пошкодженого транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 , що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 05 липня 2019 року та поясненнями експерта ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні.

При розгляді справи в суді першої інстанції не знайшов підтвердження той факт, що ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" уклало договір з експертом ОСОБА_3 та уповноважило його на проведення експертного автотоварознавчого дослідження для визначення розміру збитків, як вказує позивач. Також, ці твердження позивача спростовуються квитанцією до прибуткового касового ордеру №55 від 05 липня 2019 року, згідно якого саме позивач ОСОБА_1 , а не страхова компанія сплатила експерту ОСОБА_3 1 500 гривень за проведення дослідження автомобіля «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 . Матеріали справи не містять доказів того, що страховою компанією укладався договір з експертом ОСОБА_3 на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача.

Акт огляду транспортного засобу проводився у присутності довіреної особи позивача - ОСОБА_7 , без присутності представника страхової компанії.

23 липня 2019 року експерт ОСОБА_3 , на замовлення позивача, надав висновок №066-1/19 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 складає 77 952,94 гривні.

В той же час, 23 липня 2019 року ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" склало страховий акт про пряме врегулювання збитків №ЕР.146820460.L0001. 01 та розрахунок страхового відшкодування до вказаного страхового акту від 12 липня 2019 року, згідно якого розмір збитків, завданих автомобілю «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 становить 40 093,87 гривень.

Вказаний розрахунок здійснено страховою компанію на підставі дослідження спеціаліста автотоварознавця №529Е SOS_-73 від 09 липня 2019 року.

Згідно вказаного дослідження, 04 липня 2019 року до "ПП "Експерт-Сервіс-Альфа" надійшла заява від ТОВ "СОС Сервіс Україна" про проведення експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ. Організацією проведення експертного автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, внаслідок його пошкодження у ДТП займається Асистуюча компанія ТОВ "СОС Сервіс Україна", що діє від імені Замовника послуг - ПрАТ СК "ПЗУ Україна", з яким у Асистуючої компанії укладений договір доручення. Договір про надання експертних та інформаційних послуг, укладений між "ПП "Експерт-Сервіс-Альфа" та ТОВ "СОС Сервіс Україна". Проведення оцінки доручено аварійному комісару, оцінювачу ОСОБА_8 (свідоцтво аварійного комісара №911 від 19 травня 2006 року, свідоцтво оцінювача МФ № 5889 від 05 квітня 2008 року, згідно договору від 29 грудня 2018 року.

Замовником оцінки є ПрАТ СК "ПЗУ Україна".

В даному дослідженні спеціаліста автотоварознавця зазначено, що визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП виконувалася без огляду досліджуваного автомобіля, в якості вихідних даних були використані надані замовником матеріали:цифрові фотографії пошкодженого автомобіля, свідоцтво про реєстрацію КТЗ, протокол огляду, складений представником замовника. Огляд об`єкту оцінки проводився представником замовника 05 липня 2019 року за адресою: м.Першотравенськ, Дніпропетровська область.

До матеріалів справи долучено копію протоколу технічного огляду КТЗ від 23 липня 2019 року, складений одноособово експертом ТОВ "СОС Сервіс Україна", однак, як вбачається з дослідження спеціаліста автотоварознавця від 09 липня 2019 року, ним взято за основу при проведені визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля акт огляду транспортного засобу від 05 липня 2019 року, складений експертом ОСОБА_3 .

На підставі вихідних даних, спеціаліст автотоварознавець ОСОБА_8 , якому ПрАТ СК "ПЗУ Україна" доручила провести оцінку вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, виготовив висновок, згідно якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає (без ПДВ) 40 093,87 гривень, а (з ПДВ на запасні частини та матеріали) становить 45 115,64 гривень.

На підставі заяви позивача, поданої ПрАТ СК "ПЗУ Україна" від 03 липня 2019 року про виплату суми страхового відшкодування за системою "Авальекспрес", 30 липня 2019 року нею отримано від ПрАТ СК "ПЗУ Україна" страхове відшкодування в розмірі 39 815,16 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні страховик заподіювача шкоди виступає в межах суми страхового відшкодування.

Згідно ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Статтею 984 ЦК України передбачено, що страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. Страхувальником може бути фізична або юридична особа.

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст.5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту. Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) - ч.1 ст.999 ЦК України.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені в ст.7 Закону України "Про страхування". До них п.9 ч.1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Предметом позову є вимога про відшкодування майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування.

Відповідно ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 6 вказаного Закону передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого,- це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ст.29 наведеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.33.2 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до п.34.2, 34.3, 34.4 ст.34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення дослідження. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до п.35.3 ст.35 Закону особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Згідно п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Експертом ОСОБА_3 05 липня 2019 року проведено огляд транспортного засобу, який не оспорюється страховою компанією та який взято за основу при оцінці вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, проведеної на замовлення страхової компанії, про що зазначено у висновках про оцінку вартості збитків спеціаліста автотоварознавця.

09 липня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності - оцінювачем аварійним комісаром ОСОБА_8 , на підставі договору, укладеного з ПрАТ СК "УПЗ Україна" складено дослідження спеціаліста автотоварознавця №529 Е SOS_-73 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача.

Позивач отримала висновок №066-1/19 від 23 липня 2019 року експертного автотоварознавчого дослідження ОСОБА_3 , що не відповідає вимогам п.34.4 ст.34 Закону, під часу огляду пошкодженого транспортного засобу експертом ОСОБА_3 був присутній лише представник позивача, даних про те, що про проведення цього огляду було повідомлено страхову компанію чи винуватця ДТП - ОСОБА_2 , матеріали справи не містять. Експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що повідомлення страхової компанії не передбачено законом і він виконував волю замовника, в даному випадку позивача. Клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи сторонами не заявлялося. В зв`язку з чим, суд не може взяти до уваги висновок №066-1/19 від 23 липня 2019 року експертного автотоварознавчого дослідження, як належний та допустимий доказ по справі, оскільки, на виконання вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти

Доказів того, що позивач, відповідно до п.35.3 ст.35 Закону зверталася до відповідача, як до особи, якій подається заява про страхове відшкодування, із вимогою надати консультаційну допомогу під час складення заяви про страхове відшкодування чи з вимогою про ознайомлення його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, суду не надано.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом першої інстанції встановлено, що матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 в результаті пошкодження її транспортного засобу «Skoda Oktavia» д/н НОМЕР_3 при ДТП на підставі матеріалів, наданих страховою компанією, становить 40 093,87 гривень (без ПДВ) та 45 115,64 гривень (з ПДВ).

Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. Позивачем не подано доказів проведення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають, тому суд вважає, що в даному випадку страхове відшкодування не може бути зменшено на суму ПДВ, у зв`язку з чим розмір матеріального збитку становить 45 115,64 гривень.

Враховуючи вищевикладене та докази наявні в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив розмір матеріального збитку, завданого позивачу в результаті пошкодження її транспортного засобу при ДТП, який складає у розмірі 45 115,64 грн., а також врахувавши суму сплачену страховою компанією в рахунок відшкодування збитків та дійшов до вірного висновку, що недоплата страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 5 300,48 гривень, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача. Також, колегія суддів погоджується з висновком суду, що також, підлягають стягненню з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3 000,00 гривень, згідно рахунку-фактури №10/290619 від 29 червня 2019 року, на підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди солідарно з відповідачів, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тому, саме з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" підлягають стягненню суми недоплаченої страхової виплати позивачу.

Стосовно позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди солідарно з відповідачів, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тому, саме з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" підлягають стягненню суми недоплаченої страхової виплати позивачу. Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду. Крім того, колегія суддів хоче зауважити у даних правовідносинах не передбачено солідарне стягнення.

При розподілі судових витрат суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем сплачено 1 500,00 гривень, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 05 липня 2019 року експерту ОСОБА_3 за дослідження її пошкодженого транспортного засобу. Вказаним експертом складено 05 липня 2019 року акт огляду транспортного засобу, який взято за основу та враховано спеціалістом автотоварознавцем, визначеним страховою компанією, при складанні 09 липня 2019 року висновку про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Позивачем заявлено ціну позову 37 804,874 гривень, її позовні вимоги задоволено на суму 8 300,48 гривень, що становить 22% ціни заявленого позову. Позивачем сплачено експерту за проведення дослідження її транспортного засобу 1 500 гривень, а 22% від вказаної суми становить 330,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача.

Також, позивачем сплачено 1 100 гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, що підтверджується:копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №1840 Дерюгіна Е.О. , договором про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Дерюгіним Е.О., актом від 20 серпня 209 року про надані позивачу юридичні послуги адвокатом.

Позивачем заявлено ціну позову 37 804,874 гривень, її позовні вимоги задоволено на суму 8 300,48 гривень, що становить 22% ціни заявленого позову. Позивачем сплачено адвокату за надання професійної правничої допомоги 1 100,00 гривень, а 22% від вказаної суми становить 242,00 гривні, які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду враховуючи наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Додаткове рішення суд першої інстанції посилаючись на вищевказані норми процесуального права, обгрунтував тим, що під час ухвалення рішення суду від 12 листопада 2019 року судом не в повному обсязі вирішено питання про відшкодування судових витрат по справі, а саме: про відшкодування позивачу сплаченого нею при пред`явленні позову до суду судового збору в розмірі 768,40 гривень. Позивач не просить в позовній заяві стягнути судовий збір з відповідача на її користь, однак суд, при ухвалені рішення, повинен вирішити це питання. Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір по справі в розмірі 768,40 гривень, заявлено ціну позову 37 804,874 гривень, її позовні вимоги задоволено на суму 8 300,48 гривень, що становить 22% ціни заявленого позову. 22% від сплаченої суми судового збору - 768,40 гривень становить 169,05 гривень, які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача. Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права, додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Доводи скарги стосовно неврахування судом першої інстанції наявності доказів наданих позивачем на підтвердження фактичного ремонту пошкодженого автомобіля, колегія суддів не бере до уваги враховуючи наступне.

Позивачем до свого позову на підтвердження фактично понесених витрат щодо фактичного ремонту пошкодженого автомобіля надано: оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 30 липня 2019 року (а.с. 10) та ремонтну калькуляцію № 1227 від 29.07.2019 року (а.с. 18-23).

Однак, вищевказані документи не можуть слугувати доказами розміру фактично понесеного збитку. Саме до такого висновку призводить системний аналіз норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, у статтях 22 та 1192 ЦК України зазначено, що збитками є втрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна. Одночасно статті 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують, що страховик відшкодовує оцінену в порядку визначену Законом шкоду, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того, положення абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують, що виплата на підставі рахунку з СТО може бути проведена лише за взаємним погодженням між страховиком та потерпілим. Також, обов`язок проводити оцінку при визначенні розміру завданого збитку зазначений і в статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Позивачем до свого позову не надано будь-яких доказів того, що позивачем подавалися вищевказані документи до страхової компанії та було проведено його погодження між страховиком та потерпілим.

Керуючись зазначеними положеннями законодавства, колегія суддів не визнає квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 30 липня 2019 року (а.с. 10) та ремонтну калькуляцію № 1227 від 29.07.2019 року (а.с. 18-23) належними та допустимими доказами щодо підтвердження факту фактичного ремонту пошкодженого автомобілю.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для повного задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, власним тлумаченням норм права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року та додаткове рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Л.О. Каратаєва