Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/775/19
Провадження № 2/542/33/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Руденківської територіальної громади в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 24.06.2019 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, посилалась на наступні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ѕ частину вказаного житлового будинку її чоловік успадкував від свого батька ОСОБА_5 . Також Ѕ частиною даного будинку володів брат її чоловіка - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 склав на користь ОСОБА_4 заповіт.

За життя ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея М.А. та прийняв спадщину шляхом подання заяви у встановлений законом строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у заповіті та технічному паспорті зазначені різні адреси спадкового майна і відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно відповідно до зазначеної адреси.

З метою визнання права власності ОСОБА_4 звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області, однак справу було закрито у зв`язку зі смертю 07 ІНФОРМАЦІЯ_3 2018 року ОСОБА_4 .

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачці було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за законом.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 09.09.2019 року (а.с.24-25).

Ухвалою суду від 09.09.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.36).

15.10.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2019 року (а.с.47).

Ухвалою суду від 04.12.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.81).

Ухвалою суду від 08.01.2020 року (а.с.94) було витребовано у приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея М.А. спадкову справу, заведену після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 05.02.2020 року відкладено розгляд справи, повідомлено третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розгляд справи шляхом поміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада України» (а.с.106-107).

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.160).

Представник позивача в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, позов просив задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.159).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.158).

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, повідомлялись за даресою місця проживання (а.с.89-90, 91, 99-100, 101, 112-113, 114, 128-129, 130, 135-136, 139,145-146, 149).

А також виклик третіх осіб до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.106-107).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , позивачка є дружиною ОСОБА_4 (а.с.13).

ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.16), помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки виконкому Руденківської сільської ради Новсанжарського району Полтавської області №02-14/1556 від 22.08.2019 року ОСОБА_4 , 1951 року народження, був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 , де й помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в домогосподарстві були зареєстровані дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_7 (а.с.34).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена спадкова справа №148/2018 від 27.07.2018 року, подана заява про прийняття спадщини від ОСОБА_1 , а також надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_7 , що вбачається з листа державного нотаріуса (а.с.65), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18).

Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори (а.с.65).

Тобто, ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 та є такою, що прийняла спадщину.

Звертаючись з позовом позивач просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є спадковим майном після смерті ОСОБА_4 , оскільки постановою державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори від 03.10.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.18) через відсутність правовстанолюючих документів та відсутності державної реєстрації права власності.

Так, за життя ОСОБА_4 мав на праві власності: Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої виконкомом Руденківської сільської ради №02-14/1816 від 17.10.2018 року погосподарська книга №7 ОПО №1259-3 (а.с.10).

Інша Ѕ частина вказаного житлового будинку згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Руденківської сільської ради №02-14/1815 від 17.10.2018 року належала ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.11,12), вказний будинок ОСОБА_4 та ОСОБА_6 успадкували після смерті батька ОСОБА_6

ОСОБА_6 згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.17), помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя ОСОБА_6 складено заповіт, що посвідчений 10.08.2016 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволосом О.В., зареєстрований в реєстрі за №957, відповідно до якого спадкодавець належну йому Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_4 (а.с.4).

Крім вказаного заповіту, ОСОБА_6 був складений заповіт, посвідчений секретарем Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 17.12.2001 року за №661, відповідно до якого ОСОБА_6 заповідав все своє майно ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрей М.А. №02-14/71-2016 від 14.11.2019 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 заведена спадкова справа №71/2016. Із заявою про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого 10.08.2016 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволос О.В., зареєстрованого в реєстрі за №957; ОСОБА_2 - про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого секретарем Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 17.12.2001 року за реєстровим №661; ОСОБА_3 про прийняття спадщини (а.с.69, 70).

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 .

В судовому засіданні було досліджено спадкову справу №71/2016 року та приватний нотаріус Охрей М.А. в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_6 за заповітом від 17.12.2001 року, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , на інше майно він не претендував. Йому було відомо про наявність іншого заповіту, складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 щодо належної йому частки будинку.

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що нотаріусом було допущено помилку під час складання заповіту в частині номеру житлового будинку, й замість будинку АДРЕСА_3 .

З`ясовуючи вказані обставини, суд враховує, що обраний спосіб захисту шляхом визнання права власності на майно у порядку спадкування відповідає правовій позиції, що зроблена Верховним Судом у постанові від 05.12.2018 року у справі №395/9398/16-ц, оскільки неточності чи помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна, яке передається у спадщину, не підлягають усуненню іншим шляхом, зокрема шляхом тлумачення заповіту, а наявна неточність позбавляє позивача можливості успадкувати майно.

Встановлюючи обставини справи, судом з'ясовувалось питання належності будинку АДРЕСА_4 .

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , відсутня (а.с.161).

Згідно з відповідю виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 12.03.2020 року (а.с.126) вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_4 , згідно даних погосподарської книги, належить померлій ОСОБА_8 .

Таким чином, будь-які дані про його належність ОСОБА_6 відсутні.

Навпаки, на підтвердження належності ОСОБА_6 Ѕ частки будинку АДРЕСА_4 , свідчать: виписка з погосподарської книги (а.с.9), копія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11).

Реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутня (а.с.162).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 був власником Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосоподарської книги (а.с.10) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.12), та власником Ѕ частки вказаного будинку, яку успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , що належала останньому згідно виписки з погосподарської книги (а.с.9), копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11). Вказае майно ОСОБА_4 прийняв, але не оформив після померлого ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області 01.02.2018 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району про визнання права власності на спадкове майно (а.с.14-15), однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Таким чином, враховуючи, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4

На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Руденківської територіальної громади в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_9 , адреса місця роботи: АДРЕСА_5 ;

відповідач: Руденківська територіальна громада в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, , місцезнаходження: Полтавська область, Новосанжарський район, с.Руденківка, вул.Центральна, 13;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складений 25.06.2020 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва