Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 2-2473/11
Номер провадження 22-ц/824/7374/2020
Головуючий у суді першої інстанції С.С. Захарчук
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
17 червня 2020 року місто Київ

Номер справи 2-2473/11

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

учасники справи:

заявник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Дніпрофінансгруп»

заінтересована особа публічне акціонерне товариство «Комерційний банк

«Експобанк»

заінтересована особа ОСОБА_1

заінтересована особа Подільський районний відділ держаної виконавчої служби

міста Київ Головного територіального управління юстиції

у місті Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року,

постановлену у складі судді Захарчук С.С., в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, інформація про дату складання повної ухвали відсутня, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі по тексту ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа. В обґрунтування вказаної заяви заявник посилався на те, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» (далі по тексту - ПАТ «КБ «Експобанк») заборгованість за кредитним договором №215/АК-2007 від 27.11.2007 у розмірі 548886,37 грн. та 1820 грн. судових витрат.

Посилаючись на те, що 06.03.2018 між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги №50, за умовами якого до заявника перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором, останній просив суд замінити сторону стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено частково, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» його правонаступником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Дана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що внаслідок укладання між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» договору про відступлення права вимоги відбулась заміна у зобов`язанні, що виникло на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року у справі, відомості про виконання якого відсутні, а тому в силу вимог ст.442 ЦПК України були наявні підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання вищевказаного судового рішення. При цьому, суд не вбачав підстав для задоволення вимог заяви у частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, оскільки вони були заявлені ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» передчасно.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині задоволення заяви, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин щодо наявності підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання зазначеного вище судового рішення, неправильну оцінку доказів, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до місцевого суду.

В обґрунтування скарги зазначив, що його не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. Крім того, за договором про відступлення прав вимоги №50 від 06.03.2018 банк не міг відступити заявнику право вимоги за кредитним договором, оскільки останній втратив своє право на примусове виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року, у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і цей строк не було поновлено на дату підписання вказаного договору.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Крилов А.В. у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, що викладені у скарзі.

Представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребець О.С. подав клопотання про участь його в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду було задоволено.

В судовому засіданні повторно було встановлено відсутність зв`язку з Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, якому було доручено виконання зазначеної вище ухвали, про що було складено відповідну довідку, крім того відповідальний працівник Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в телефонному режимі повідомив Київський апеляційний суд про те, що представник заявника в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська не з`явився для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

При цьому, у направленому до суду відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» Скребець О.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу Подільського районного суду міста Києва 21 лютого 2020 року залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Представники ПАТ «КБ «Експобанк» та Подільського районного відділу держаної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог закону. Будь-яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції на час розгляду справи від останніх не надходило, своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних осіб з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції ОСОБА_1 фактично оскаржується лише в частині задоволених вимог заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі. За таких, обставин, судом апеляційної інстанції ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог заявника про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа не перевіряється, оскільки вона у цій частині ніким з учасників справи не оскаржується.

Переглянувши в апеляційному порядку постановлену місцевим судом у даній справі ухвалу (в межах апеляційного оскарження), колегія суддів дійшла висновку, що вона зазначеним вимогам процесуального закону відповідає не в повному обсязі.

Так, у поданій апеляційній скарзі на постановлену судом першої інстанції ухвалу у даній справі, ОСОБА_1 посилався на неналежне повідомлення місцевим судом про дату, час і місце засідання суду, як на одну з підстав для скасування в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали.

Статтею 376 ЦПК України визначено вичерпний перелік обов`язкових підстав для скасування судового рішення першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 3 частини 3 вказаної статті встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає викладені в апеляційній скарзі підстави для скасування судового рішення, а саме неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та його відсутність під час її розгляду, обґрунтованими.

Так, матеріали справи містять копію судової повістки-повідомлення про виклик ОСОБА_1 у призначене на 21.02.2020 судове засідання для розгляду поданої ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа (а.с.53).

Проте, станом на момент постановлення місцевим судом оскаржуваної ухвали, повідомлення про вручення направленої судом рекомендованої поштової кореспонденції разом із направленою судовою повісткою відсутнє, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Частиною третьою статті 442 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Хоча положення абзацу другого даної статті містить застереження про те, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, проте це не виключає обов`язок суду здійснити належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду даного питання задля забезпечення права таких осіб на висловлення своїх заперечень.

Згідно з вимогами статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Вимогами пункту першого частини другої статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до положень статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити лише розписка про одержання судової повістки.

Розгляд справи за відсутності учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У справі, що переглядається, установлено, що її матеріали не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 21 лютого 2020 року для розгляду поданої ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяви.

Таким чином, розглянувши справу за відсутності належного повідомлення ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив право останнього знати про час і місце судового засідання (частина друга статті 8 ЦПК України) та реалізувати своє право на захист, висловивши заперечення із відповідними обґрунтуваннями проти поданої заяви.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ч.1 ст. 263 ЦПК України та постановлена з порушенням норм процесуального права, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.

Ухвалюючи нове судове рішення, колегія суддів виходить з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» було стягнуто заборгованість за договором кредиту і забезпечення №215/АК-2007 від 27.11.2007 в розмірі 548886,37 грн. та 1820,37 судових витрат (а.с.25-26, 27-30).

06 березня 2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №50 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого ПАТ «КБ «Експобанк» відступило, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, поручителів фізичних осіб та поручителя юридичної особи, зазначених у Додатку №1 до цього договору, зокрема договору кредиту і забезпечення №215/АК-2007 від 27.11.2007, укладеного із ОСОБА_1 .

Пунктом 2.2 вказаного договору визначено, що новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, сплати штрафних санкцій, неустойок, передачі предметів забезпечення в рахунок зобов`язань тощо (а.с.11-17, 18).

Згідно наявної у матеріалах справи копії заяви ПАТ «КБ «Експобанк» від 04.09.2013 первісний кредитор у 2013 році направляв до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві виконавчий лист №2-2473/11, який був виданий судом на примусове виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року (а.с.19).

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві перебувало виконавче провадження №39751883 з виконання вищевказаного виконавчого листа. Дані обставини підтверджуються наданими копіями постанов державного виконавця від 22.11.2013 та від 30.05.2014 по вчиненим виконавчим діям, зокрема постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника (а.с.20, 21).

Відповідно до копії заяви ПАТ «КБ «Експобанк» від 25.06.2015 за №1101/3665 останній звертався до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві із проханням надати інформацію про хід вищевказаного виконавчого провадження (а.с.22).

Згідно наданої представником ОСОБА_1 копії постанови Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві від 24.06.2015, прийнятої державним виконавцем у виконавчому провадженні №39751883, вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу (а.с.113).

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особи за правочином (відступлення права вимоги).

За статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень статей 516, 517 Цивільного кодексу України вбачається наступне: заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; ця заміна не впливає на обов`язок боржника погашати кредит взагалі, в тому числі первісному кредитору у випадку неповідомлення його про передачу права вимоги іншій особі.

Згідно з положеннями чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення прав вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

З огляду на вищенаведені норми права колегія суддів дійшла того висновку, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки передання кредитором у даній справі ПАТ «КБ «Експобанк» своїх прав новому кредитору ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги є правонаступництвом, тому подана останнім заява про заміну сторони стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню. Оскільки станом на час звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до суду з вказаною заявою виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом не відкрито, заявник вірно ставить питання про заміну стягувача у виконавчому листі, а не про заміну сторони виконавчого провадження. Така вимога ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» повністю узгоджується з положеннями ч.5 ст.442 ЦПК України.

При цьому, не заслуговують на увагу суду твердження ОСОБА_1 та його представника про те, що до нового кредитора не могло перейти право вимоги за вищевказаним кредитним договором, заборгованість по якому стягнута з ОСОБА_1 за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року, з підстав пропуску попереднім кредитором строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). До відкриття виконавчого провадження ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому листі.

У статті 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18, і від 09 грудня 2019 року у справі №2-3627/09, провадження №61-16520сво18, Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії судового процесу.

Надання оцінки наявності чи відсутності поважності причин пропуску первісним кредитором для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2012 року, є предметом вирішення питання інших вимог заявника щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Решта доводів апеляційної скарги в частині відсутності підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є безпідставними, оскільки зводяться лише до неправильного тлумачення заявником норм матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 року судом апеляційної інстанції було встановлено, що вона постановлена судом з порушенням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції -скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасовується з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 лютого 2020 рокуу частині задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (49089, м.Дніпро, вул.Автотранспортна, 2, оф.205, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40696815), заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (01054, м.Київ, вул.Дмитрівська, 18/24, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 09322299), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), Подільський районний відділ держаної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (04208, м.Київ, пр.Гонгадзе, буд.5-Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 34482497) про заміну сторони стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити у виконавчому листі №2-2473/11, виданому 13.08.2013 Подільським районним судом міста Києва, сторону стягувача: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (49089, м.Дніпро, вул.Автотранспортна, 2, оф.205, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40696815).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 23.06.2020.

Судді:

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна