Справа № 712/992/20
Провадження № 2/712/1028/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина. Всі витрати на поховання та подальше утримання могили, виготовлення пам`ятника відбувалося за рахунок позивача. Згідно заповіту, посвідченого 23 травня 1998 року приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Романій Н.В., який зареєстровано в реєстрі за № 161, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробила посмертне розпорядження відповідно до якого заповідала їй квартиру АДРЕСА_1 . Про існування зазначеного вище заповіту їй стало відомо в кінці листопада 2019 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим звертається до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20 лютого 2020 року на 12-30 год. в загальному провадженні.

Ухвалою від 20 лютого 2020 року зобов"язано приватного нотаруса Черкаського міського нотаріального коругу Кам"янецького В.В. надати до судового засідання копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник позивача скерував до суду заяву в якій просив визначити ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - чотири місяці в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання направила заяву про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, копії матеріалів спадкової справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2019 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно.

11.01.2019 року позивач, як донька померлої, звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом - квартиру АДРЕСА_1 як особі, яка постійно проживала із померлою на день її смерті.

Крім ОСОБА_4 , до приватного нотаріуса Кам`янецького В.В. із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом - квартиру АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 06.02.2020 року звернулась ОСОБА_5 .

Постановою приватного нотаріуса Кам`янецького В.В. від 17.12.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 не надала документів, які б підтверджували факт її постійного проживання разом з померлою матір`ю ОСОБА_3 та роз"яснено право звернення до суду для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем.

При цьому, в ході розгляду заяви ОСОБА_6 про прийняття спадщини за заповітом, приватним нотаріусом Кам`янецьким В.В. було встановлено наявність заповіту ОСОБА_3 зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 65292374, бланк ААМ 366338 номер в реєстрі нотаріальних дій 5522, посвідчений приватним нотаріусом Романій Н.В. 23.05.1998 року.

У зв`язку з чим, приватним нотаріусом Кам`янецьким В.В. було зроблено запит до приватного нотаріуса Романій Н.В. про надіслання копіїї відповідного заповіту та його дублікату.

Як вбачається зі змісту заповіту від 23 травня 1998 року, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробила посмертне розпорядження відповідно до якого заповідала ОСОБА_4 ( позивачу) квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , 1987 року народження квартиру АДРЕСА_2 .

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на її користь дізналася від нотаріуса поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Такі обставини є поважною причиною, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

(Постанова Верховного Суду від 26.06.2019 року справа № 565/1145/17).

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи позивач на момент смерті ОСОБА_3 разом з нею не проживала, а тому не мала можливості знати про існування заповіту складеного на її ім`я.

В даному випадку суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про існування заповіту.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - чотири місяці.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 03 червня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_3 ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прож. АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3