СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17419/19

пр. № 2/759/1305/20

21 травня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 . Дана квартира ОСОБА_1 належить згідно свідоцтва на право власності на житло від 05.12.1995 року розпорядження № 3445 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.1997 р. 20.06.2013р. позивач зареєструвала свого племінника ОСОБА_2 .. В квартирі ОСОБА_2 не проживає з 2014р., постійно виїжджає за кордон на заробітки та його місце знаходження їй не відоме. Ніякої домовленості або ж договору стосовно того, що відповідач буде проживати в належній на праві власності квартирі між сторонами не існувало. Відповідач не несе будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло, не сплачує комунальні послуги та не є членом сім`ї позивача по справі. Відповідач ОСОБА_2 втратив право користування даною квартирою, так як не є членом сім`ї позивача по справі та не відноситься до осіб, які постійно проживають разом з позивачем і ведуть з ним спільне господарство.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, відзив не надав.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.128-131, ч. 1 ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.12.1995 р. квартира за адресою: АДРЕСА_3 належала по Ѕ ОСОБА_3 та Ѕ - позивачці ОСОБА_1 /а.с.9/.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 все майно успадкувла його дружина ОСОБА_1 , в тому числі і частину вказаної квартири/а.с.10/.

Відповідно до складеного КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» ЖЕД № 4 акту відповідач ОСОБА_2 протягом останніх 12 місцяців не проживає за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.11/.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи те, що позивач є власником спірної квартири, відповідач не є членом сім`ї власника квартири, у спірній квартирі не проживає, речі його відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані на законі та доведені матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст.16, 316, 319,321,391 ЦК України, ст. 64, 72 ЖК України, ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим прміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Н.О. Петренко