02.06.2020 Провадження по справі № 2/940/188/20
Справа № 940/326/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

за участю секретаря: Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 .Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, проте понад рік там не проживає та добровільно із реєстраційного обліку не знімається,чим створює йому перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає, що він про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутність.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що є сусідами позивача, добре знають його сім?ю та підтверджують те, що син дружини позивача, який є відповідачем по справі, ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 не проживає більше трьох років.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2011 року (а.с.5). В даному будинку зареєстрований син дружини позивача - відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданою старостинським округом № 5 виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 39 від 23.01.2020 року (а.с. 7) та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 25.03.2020 року (а.с.18). Проте відповідач більше року в будинку не проживає, що підтверджується поясненнями позивача, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.03.2020 року (а.с.8) та поясненнями свідків.

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Стаття 405 ч.2 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи те, що відповідач в будинку по АДРЕСА_1 понад рік не проживає, але зареєстрований в ньому і тим самим чинить перешкоди позивачеві у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, зокрема в утриманні житлового будинку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 319,391,405 ЦК України, ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком по АДРЕСА_1 .

Дата складення повного рішення: 05 червня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя : Т.П.Косович