Ухвала

01 червня 2020 року

м. Київ

справа № 545/1762/17

провадження № 61-47772св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В.І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) -ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року в складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути перешкоди у користуванні належною їй Ѕ часткою житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення та зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 27 вересня 2006 року по 22 травня 2017 року та факт набуття за час проживання однією сім`єю будівельних матеріалів, речей, які були використані в процесу будівництва приміщення (прибудови літера а2) площею 13,23 кв.м., навісу а3, огорожі № 3, та здійснених поліпшень у Ѕ частині житлового будинку А-1, загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., розташованих по АДРЕСА_1 . Визнати вказані будівельні матеріали, речі об`єктами правом спільної сумісної власності та поділити їх, визначивши по Ѕ частині будівельних матеріалів кожному. Стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію у сумі 150 284,00 грн замість належної йому Ѕ частини у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2018 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 Ѕ частини домоволодіння у АДРЕСА_1, зобов`язано ОСОБА_2 виселитися та знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний (уточнений) позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У решті вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 серпня 2018 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні належною ОСОБА_1 Ѕ частини домоволодіння у АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 виселитися та знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , ухваливши в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належною власністю.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні належною власністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, факту набуття за час проживання однією сім`єю спільного майна, визнання набутого майна спільною сумісною власністю та його поділ за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель