Провадження № 2/734/232/20 Справа № 734/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Науменко О.Л.,

із участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди у суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 2014 року працівник ринку «Відродження» ОСОБА_2 у стверджувальній формі надав письмові пояснення співробітнику УДСБЕЗ в Чернігівській області Малишенку В.В. про те, що на території ринку ОСОБА_1 реалізує диски для лазерних систем зчитування із записами, які, нібито, є підробними. Додатково у вказаному поясненні ОСОБА_2 у стверджувальній формі повторно стверджує, що вказані, нібито підробні диски для лазерних системи зчитування ОСОБА_1 реалізує тривалий час. 10 березня 2014 року під час допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000087 ОСОБА_2 втретє повідомив у стверджувальній формі слідчого Козелецького РВУ МВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. про нібито існуючий факт продажу ОСОБА_1 на території ринку 12 лютого 2014 року неліцензійної продукції. У цьому ж протоколі допиту ОСОБА_2 стверджував, що вилучені 12 лютого 2014 року у ОСОБА_1 271 DVD-диск були марковані контрольними марками, серія та номер яких не відповідають державному реєстру. Вказані ОСОБА_2 неправдиві свідчення стали підставою, зокрема, для вилучення 12 лютого 2014 року оптичних дисків у кількості 273 шт, із подальшим їх знищенням, та погіршення стану здоров`я. Незаконними діями відповідача заподіяні йому немайнові втрати у вигляді стресу та душевних страждань, пов`язаних із порушенням його звичного способу життя, у порушенні життєвих зв`язків, у неможливості виконувати свої професійні обов`язки, у втраті значної частини заробітної плати, у погіршення стану здоров`я. Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про: визнання, що надані 12 лютого 2014 року та 10 березня 2014 року до правоохоронних органів неправдиві відомості ОСОБА_2 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 «розповсюджував підробні, неліцензійні диски з контрольними марками, які не відповідають реєстру», - не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність, професійну та ділову репутацію; стягнення з ОСОБА_2 моральної (немайнової) шкоди у розмірі 50000.00 гривень.

За ухвалою від 13 січня 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі і прийнята позовна заява до розгляду, призначене підготовче судове засідання.

За ухвалою від 11 березня 2020 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав.

При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини:

позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від 27 червня 1998 року);

12 лютого 2014 року на ринку в смт. Козелець Чернігівської області у ОСОБА_1 вилучені примірники аудіовізуальних творів, фонограм, комп`ютерних програм та баз даних на DVD-дисках у кількості 273 шт (згідно протоколу від 12 лютого 2014 року огляду та вилучення, складеного представником Державної служби інтелектуальної власності України);

13 лютого 2014 року за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за № 0000087 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203-1 КК України;

зі змісту письмового пояснення від 12 лютого 2014 року ОСОБА_2 , наданого старшому оперуповноваженому УДСБЕЗ УМВС України в Чернігівській області Малишенку В.В., зокрема, виходить, що працює у ПКФ «Відродження» (ринок у смт. Козелець, вул. Комсомольська, 31) на посаді контролера-касира. В одному з приміщень на території ринку здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , який постійно реалізує на своїй торговій точці лазерні диски. Наскільки йому відомо, диски для лазерних систем зчитування мають записи фільмів, музики, ігор, мультфільмів і є підробними. Вказані підробні диски для лазерних систем зчитування ОСОБА_1 реалізовує тривалий час;

зі змісту протоколу від 10 березня 2014 року допиту свідка ОСОБА_2 , складеного старшим слідчим СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженком О.Д. , зокрема, виходить, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на торгівельній точці з вивіскою « Аудіо -відео» на території Козелецького місцевого ринку, що розташований у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 оголошено про проведення перевірки торгового місця на предмет дотримання законодавства про розповсюдження аудіовізувальних творів, фонограм, відеограм. У ході перевірки торгового місця вилучені DVD-диски у кількості 271 шт, що були марковані контрольними марками, серія та номер яких не відповідали державному реєстру. Вся зазначена продукція знаходилася на торговому місці та пропонувалася для продажу. Всі відповідні дії, а також етапи проведення перевірки, відображені в акті та протоколі огляду і вилучення від 12 лютого 2014 року. Під час допиту свідок ОСОБА_2 попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України, - за давання завідомо неправдивих показань, що підтверджується його підписом у вказаному протоколі;

за постановою від 09 травня 2014 року старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. кримінальне провадження № 0000087, відомості про яке внесені 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України;

зі змісту листа від 12 серпня 2016 року Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області виходить, що речові докази у вказаному кримінальному провадженні - оптичні диски знищені відповідно до акта знищення речових доказів № 575 від 22 січня 2016 року;

за постановою від 13 грудня 2019 року Чернігівського апеляційного суду (справа № 734/66/19) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями службових осіб органу державної влади, що здійснює оперативно-розшукову діяльність і досудове розслідування, задоволено частково. Стягнуте на користь ОСОБА_1 моральне відшкодування з Державного бюджету України в сумі 30000.00 гривень шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити списання вказаних коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказане судове рішення обґрунтоване тим, що за постановою від 09 травня 2014 року слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О.Д. кримінальне провадження № 0000087 від 13 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, закрите у зв`язку із відсутністю кримінального правопорушення у діях позивача, однак майно, належне останньому на праві власності повернуте не було, а в подальшому було знищене, тому позивачеві завдано моральні страждання через позбавлення майна, які підлягають відшкодуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статетй 200 і 201 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості; інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив про те, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г)поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вислухавши позицію позивача ОСОБА_1 , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем ОСОБА_2 надані 12 лютого 2014 року письмові пояснення старшому оперуповноваженому УДСБЕЗ УМВС України в Чернігівській області Малишенку В.В. і надані 10 березня 2014 року у статусі свідка показання старшому слідчому СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженку О.Д. у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесені 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України. У подальшому за постановою від 09 травня 2014 року старшого слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області Змаженка О . Д. вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України. Правовими нормами Кримінального процесуального кодексу України визначений спеціальний порядок дослідження та оцінки доказів, у тому числі й показань, наданих свідком ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 також пояснив про те, що з ініціативи відповідача ОСОБА_2 , який звернувся до правоохоронних органів, проводилася у лютому 2014 року перевірка його підприємницької діяльності та в подальшому незаконно вилучене належне йому майно.

Так, відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Сторонами не надані докази про те, що відповідач ОСОБА_2 звертався із відповідною заявою до правоохоронного органу. Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що відповідачем ОСОБА_2 вчинені дії, які порочать честь, гідність та ділову репутацію, внаслідок чого порушені його особисті немайнові права.

Відомості про притягнення до кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_2 за статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесені 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, сторонами не надані. Відсутні також відомості про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 за статтею 383 КК України - за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

Отже, у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання такими, що не відповідають дійсності відомостей, що надані 12 лютого 2014 року і 10 березня 2014 року відповідачем ОСОБА_2 до правоохоронних органів, необхідно відмовити. Зміст вказаних пояснень і показань, наданих ОСОБА_2 , не містить категоричних тверджень, які б принижували честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1 і 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позовна вимога позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50000.00 гривень не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовної вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації.

Керуючись статтями 32, 40 і 68 Конституції України, статтями 15, 16, 23, 200, 201, 277, 297 і 299 ЦК України, статтями 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної (немайнової) шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя