Справа № 457/64/18
провадження №2/457/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної - особи підприємця ОСОБА_3 про визнання договору оренди від 16 грудня 2017 року недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , фізичної - особи підприємця ОСОБА_3 про визнання договору оренди від 16 грудня 2017 року недійсним.

Позивач мотивує позов тим, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.11.1977 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У зв`язку з тим, що в останні роки сімейного життя їхні з відповідачем стосунки погіршилися, у них виникли протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, і шлюб між ними було розірвано, рішенням Трускавецького міського суду від 10.10.2011 року. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Ця нежитлова будівля згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, від 03.07.2009 року, оформлена на відповідача - ОСОБА_2 . В даний час в цьому приміщенні розташовано ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1». ОСОБА_2 без згоди та відома позивача, 16.12.2017 року уклала з фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 договір оренди. Передавши в оренду терміном на два роки нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і в якій розташовано ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1». Питання про порядок поділу спільного майна подружжя, яке набуто ними за час спільного подружнього життя не вирішувалось під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Між сторонами була усна домовленість, що даним майном вони користуються по черзі. Позивач вважає договір оренди недійсним з моменту укладення, оскільки він як співвласник спірного майна не давав на це своєї згоди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від неї не поступало клопотання про слухання справи у її відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.1977 року по 10.10.2011 року. 10.10.2011 року шлюб між сторонами розірвано, підтвердженням чого є рішення Трускавецького міського суду по справі №2-1324-289/11 від 10.10.2011 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 777, ОСОБА_2 придбала нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 196,6 м.кв. Вказане приміщення належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки від 06 березня 2018 року № 331, виданої КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», загальна площа нежитлового приміщення становить 197,3 м.кв.

З матеріалів справи вбачається, що у спірному нежитловому приміщенні розташовано ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно договору оренди №б/н від 16.12.2017 року, ОСОБА_2 передала в оренду фізичній - особі підприємцю ОСОБА_3 нежитлову будівлю, яка розташована в АДРЕСА_1 , загальною площею 196,6 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідачем не надано доказів про згоду іншого співвласника (позивача) на передачу спірного майна в оренду, або наявність у неї необхідних повноважень на передачу в оренду спірного майна.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід визнати договір оренди №б/н, укладений16.12.2017 року між фізичною особою ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , недійсним з моменту укладення.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,206,263-265,268, 280-284 ЦПК України, с у д

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати договір оренди №б/н, укладений16.12.2017 року між фізичною особою ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , недійсним з моменту укладення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Суддя: В. І. Марчук