Ухвала

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 454/2147/18

провадження № 61-7244ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, виконавчого комітетуВеликомостівської міської ради Сокальського району Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на самочинне будівництво - нежитлове приміщення (магазину) загальною площею 36, 6 кв. м та навісу площею 13, 3 кв. м по АДРЕСА_1 .

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 03 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право влансті на самочинне будівництво, а саме: нежитлове приміщення (магазину) загальною площею 36, 6 кв. м та навісу 13, 3 кв. м по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, прокуратура Львівської області, яка не брала участі у справі , оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2020 року у зазначеній вище справі.

У касаційні скарзі заявник посилаючись на пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зазначає, що суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема, викладенених у постановахВерховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц, від 23 вересня 2018 року у справі № 924/1237/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 926/03/18, від 24 жовтня 2018 року у справі № 304/1196/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 09 січня 2019 року у справі № 465/3551/16, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Сокальського районного суду Львівської області цивільну справу № 454/2147/18 за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, виконавчого комітетуВеликомостівської міської ради Сокальського району Львівської області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук