Справа №: 272/505/20
Провадження № 2/272/300/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Хитоніної М.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який постійно проживав в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення Яроповицької сільської Ради народних депутатів № 16 від 16.12.1993. При проведенні замірів було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,2187 га. а земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,16 га.. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів усе, що йому належатиме на час смерті, позивачу та відповідачці ОСОБА_3 .. Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Відповідачка ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) є спадкоємцем першої черги за законом, у визначений законом термін подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Відповідачка ОСОБА_3 (дочка спадкодавця) є спадкоємцем за заповітом, у визначений законом термін також подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Однак позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказаний спадковий житловий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на спадщину за заповітом після смерті батька.

У судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримуює повністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю.

З врахуванням того, що відповідачі повністю визнали позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , який постійно проживав в с. Яроповичі Андрушівського району Житомирської області (а.с. 4,5,16,18,20). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , які були передані спадкодавцю у приватну власність на підставі рішення Яроповицької сільської Ради народних депутатів № 16 від 16.12.1993 (а.с. 6,8-11,12,13,15). При проведенні замірів було встановлено, що фактична площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,2187 га. а земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства 0,16 га. (а.с. 15). За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів усе, що йому належатиме на час смерті, позивачу та відповідачці ОСОБА_3 (а.с. 44). Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 42,43,44). Відповідачка ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) є спадкоємцем першої черги за законом, у визначений законом термін подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 42). Відповідачка ОСОБА_3 (дочка спадкодавця) є спадкоємцем за заповітом, у визначений законом термін також подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 42,44). Інших спадкоємців немає (а.с. 5,42) Однак позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки на вищевказаний спадковий житловий будинок та земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 7,21,42).

Зазначені обставини визнані відповідачами, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 1217,1220,1225, 1261,1269 ЦК України, ст.ст.78,79,80,81,120 ЗК України.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником спадкового майна.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,2187 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідачів на його користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,2187 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , площею 0,11 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін