22-ц/804/1115/20
264/5867/17

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Биліни Т.І.

за участі секретаря Сікора М.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2019 року, постановленого у складі судді Іванченко А.М., -

в с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди. Просив стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 30 967,79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його дружина ОСОБА_3 є власником автомобіля марки ВАЗ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Автомобіль є їх спільною сумісною власністю, і тому він користується даним автомобілем. У серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора автомобіля, він доставив автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ «777» по АДРЕСА_1 для ремонту. Працівник СТО на ім`я ОСОБА_4 , прийняв у нього автомобіль для проведення відповідного ремонту. Він оплатив ремонтні роботи вартістю 4670,00 грн., про що йому було видано наряд замовлення. Під час проведення ремонтних робіт автомобіль впав з підйомника та отримав технічні пошкодження. Згідно висновку № 812(07)190816 про оцінку вартості (розміру) шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу від 29 серпня 2016 року, вартість (розмір) шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу становить 29 867,78 грн. Крім того, вартість дослідження, яке він змушений був провести, складає 1100,00 грн. Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, він змушений був пересуватися на громадському транспорті або таксі, що призвело до непередбачуваних витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами був укладений договір підряду з приводу ремонту автомобіля, а також відсутні і докази наявності вини відповідача в тому, що автомобіль впав з підйомника та отримав технічні пошкодження.

Надходження апеляційної скарги до апеляційної інстанції та її короткий зміст

18 лютого 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Після усунення недоліків ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 березня 2020 року у даній справі відкрито апеляційне провадження.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом встановлено, що автомобіль «Нива НОМЕР_1 » державний номер НОМЕР_4 на підставі усної домовленості між ОСОБА_5 і позивачем ОСОБА_1 було прийнято для ремонту редуктора на СТО «777» по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 м АДРЕСА_1 . Також, встановлено, що при виконанні робіт 09 серпня 2016 року автомобіль впав з підйомника внаслідок чого, транспортному засобу були завданні технічні пошкодження, а ОСОБА_1 була завдана майнова шкода.

Показання свідків ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ., Петренка С.А., Куріних С.В., які зазначені у рішенні суду, не відповідають аудіозаписам.

Ставить до уваги, що відповідачем у справі є особа, яка видала документ про отримання грошових коштів за ремонт автомобіля, окрім цього, на документі (заказ-наряд) №31 від 19 серпня 2016 року є печатка ФОП ОСОБА_2 .

Відповідач давав неправдиві пояснення і вводив суд в оману. Судом не встановлено точну почтову адресу по АДРЕСА_1 , де була розташована СТО «777». Поштова адреса Куприна, 35 була зазначена у рішенні суду зі слів відповідача, який висловлював не правдиві пояснення. З відповіді Юридичного департаменту Маріупольської міської ради вбачається про відсутність державної реєстрації СТО «777».

Суд не дав правову оцінку доводам, які викладенні у запереченнях відповідача та долученій відповідачем довідці про перелік видів діяльності якими останній займається, а саме КВЕД 45-20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів».

Також, суд не надав правової оцінки поясненням у суді свідка ОСОБА_1 про те, що заказ-наряд було видано після того, як було пошкоджено автомобіль; у його присутності відповідач ставив підпис та печать, та поясненням ОСОБА_2 , якими останній визнав, що він знає, що була розбита машина при ремонті на СТО «777»; куплена в замін інша машина, але позивач відмовився забирати куплену йому машину; печатка у нього не пропадала, і він у державні органи з даного питання не звертався; ОСОБА_4 зареєстрований як ФОП та орендував СТО 777. Після цього у ОСОБА_2 не виникало питань до ОСОБА_4 , як з`явився документ з його печаткою. Він з ним дане питання не обговорював. В органи по факту шахрайства не звертався.

Також, у скарзі посилається на приписи ст.841 ЦК України про обов`язок підрядника зберігати надане йому майно.

Аргументи учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду не надали.

З огляду на викладене та вимоги ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за їх відсутності.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є володільцем автомобіля марки «ВАЗ 212140», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить на праві власності його дружині ОСОБА_3 , яка є третьою особою у справі.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 16 липня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2014 року, актовий запис №276.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора позивач доставив вищезазначений автомобіль на станцію технічного обслуговування «777» по АДРЕСА_1 для ремонту. Працівник СТО ОСОБА_5 прийняв у позивача автомобіль для проведення відповідного ремонту.

Через декілька днів працівник СТО ОСОБА_5 повідомив позивача ОСОБА_1 , що його автомобіль отримав пошкодження впавши з підйомника.

В матеріалах справи міститься копія замовлення-наряду №31 від 19 серпня 2016 року (екземпляр замовника) в якому зазначено автомобіль марки ВАЗ 2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; перелік виконаних робіт: зняття/встановлення редуктора, ремонт редуктора, їх вартість у розмірі 1500 грн.; запчастини та матеріали: комплект редуктора повний, масло редуктора 1 л, їх вартість у розмірі 3170 грн. Позивач ОСОБА_1 погодився з обсягом робіт, вартістю, терміном виконання замовлення, про що свідчить його особистий підпис. На виконання замовлення ОСОБА_1 сплачено 4670 грн., що підтверджується підписом підрядника та скріплено печаткою ФОП ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_6 ).

Відповідач ОСОБА_2 на час виникнення спірних правовідносин був суб`єктом господарської діяльності (дата взяття на облік 25 лютого 2016 року, № взяття на облік 05-40-11-14759), видами його діяльності є: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20).

Листом юридичного департаменту Маріупольської міської ради №31.4-28951-31.1 від 12 червня 2018 року на запит суду повідомлено, що відомості про державну реєстрацію або про державну реєстрацію припинення юридичної особи з назвою «Станція технічного обслуговування «777» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

Згідно Звіту № 812(07)190816 про оцінку вартості (розміру) шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу від 29 серпня 2016 року (дата оцінки 19 серпня 2016 року), вартість (розмір) шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 29 867,78 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 841 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 865 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст.866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів, що передбачено ч.3 ст.865 ЦК України.

Відповідно до ч.9 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

За приписами ч.3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ст.ст.865 і 866 ЦК України сторонами договору побутового підряду є підрядник - суб`єкт підприємницької діяльності та замовник - фізична особа (споживач робіт), а істотними умовами цього договору є предмет договору, розмір плати за договором і строк виконання робіт.

Особливістю форми договору побутового підряду є те, що він може бути укладений як в усній формі (якщо виконується в момент укладення), так і в письмовій формі (якщо виконується не в момент укладення). При цьому договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що договір побутового підряду може бути укладений як в усній, так і в письмовій формі й оформлений договором, квитанцією, розпискою чи іншим документом, у якому мають зазначатися необхідні реквізити, або ж шляхом видачі жетона, талона чи касового чека.

В матеріалах справи міститься копія замовлення наряду №31 від 19 серпня 2016 року з переліком необхідних робіт по ремонту автомобіля марки ВАЗ 2121 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначена їх вартість, яка підписана позивачем, підпис підрядника скріплено печаткою ФОП ОСОБА_2 .

Оскільки сторони досягли домовленості з істотних умов договору, передбачених ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів», фактично відбулося укладення договору підряду на ремонт автомобіля, а у відповідача виникли зобов`язання за цим договором, у тому числі щодо збереження майна.

Факт пошкодження автомобіля в процесі проведення ремонту на станції технічного обслуговування підтверджується показами свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Так, згідно технічного запису судового засідання від 31 жовтня 2019 року свідок ОСОБА_10 показав, що декілька разів приїжджав разом з позивачем ОСОБА_1 на станцію технічного обслуговування по АДРЕСА_1 для вирішення питання відшкодування за пошкоджений автомобіль, але згоди досягнуто не було. Пошкоджений автомобіль позивачу було повернуто тільки після оплати ним вартості проведених робіт, про що було видано наряд замовлення. Печатка на наряд замовлення була поставлена після приїзду на станцію технічного обслуговування відповідача ОСОБА_2 .

Вивченими матеріалами справи, колегією судів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи своє відношення до станції технічного обслуговування та ремонту автомобіля позивача, будь-яких належних доказів на спростовування укладення договору підряду на ремонт автомобіля суду не надав.

Сама по собі відсутність державної реєстрації станції технічного обслуговування, не оформлення трудових відносин з працівником ОСОБА_5 , який приймав на ремонт автомобіль позивача, наведених висновків не спростовує, адже суду не було надано належних та допустимих доказів того, що підпис на наряді-замовлені відповідачу не належить, а печатка вибула з його володіння.

Відповідно до КВЕД (45.20) видом діяльності відповідача є обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано спростування тих обставин, що роботи по зняттю/встановленню та ремонту редуктора, які виконані працівником станції технічного обслуговування ОСОБА_5 , були включені до наряду замовлення, підписаного та скріпленого печаткою відповідача.

Отже, дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факти, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.

Таким чином, через невжиття заходів із збереження власності замовника підрядник несе обов`язок по відшкодуванню завданої шкоди.

Доказів на спростування розміру шкоди, заявленої позивачем, а саме 29 867,78 грн., чи її зменшення матеріали справи не містять та відповідачем не надані.

Щодо відшкодування моральної шкоди

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

За нормами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виробника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Оскільки судом встановлено, що саме невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань щодо позивача, призвело до пошкодження автомобіля, внаслідок чого останній був позбавлений можливості ним користуватися, значних незручностей у повсякденному житті позивача та його сім`ї, що в свою чергу потягло нервове напруження та хвилювання, та беззаперечно заподіяло позивачу моральну шкоду. Виходячи із принципу співмірності позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 2000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, стягнення у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29 867,78 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в розмірі 1100,00 грн.

Також з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 1600,00 грн. (640+960).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2019 року скасувати і ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29 867 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 78 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.; 1100 (одна тисяча сто) грн. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресом: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

Т.І. Биліна

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2020 року.

Суддя І.П. Мироненко