Справа № 263/6692/20
Провадження № 2/263/1792/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Є.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та стягнення моральної шкоди, В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04 червня 2020 року указану позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем при зверненні не сплачений судовий збір за вимогу майнового та немайнового характеру.

Позивачу роз`яснено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Ця норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Необхідно враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Враховуючи те, що у виниклих спірних правовідносинах предметом спору є передача малолітньої дитини для проживання із батьком, а також відшкодування моральної шкоди, виниклий спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій, з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому позивач не звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою.

При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Під час постановлення ухвали судом застосована правова позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № № 14-730цс19).

05 червня 2020 року позивач отримав копію указаної ухвали, що підтверджується розпискою про отримання.

09 червня 2020 року позивачем на виконання вимог ухвали суду наданий оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру.

10 червня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя указану позовну заяву повторно залишено без руху, оскільки позивачем так і не сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру, зокрема, щодо відшкодування моральної шкоди.

18 червня 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 10 червня 2020 року позивачем надано заяву, у якій останній зазначив, що він на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки має статус учасника бойових дій.

На теперішній час недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунуті, позивачем проігнорована правова позиція щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду .

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 червня 2020 року, у зв`язку із якими його позовна заява залишена без руху, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України така підлягає поверненню позивачеві.

Разом з тим, відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 3, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Центрального району Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про передачу малолітньої дитини для проживання із батьком та стягнення моральної шкоди повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С. Ікорська