Справа № 266/854/20
Провадження № 2/266/480/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філія «Пасажирська компанія», Виробничий підрозділ Маріупольське вагонне депо про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філія «Пасажирська компанія», Виробничий підрозділ Маріупольське вагонне депо, в якому просить суд скасувати наказ від 11 лютого 2020 року №82/ОС про його звільнення з посади слюсара-ремонтника з ремонту електроустаткування 6 розряду електроцеху дільниці технічного обслуговування за програмою ТО-1,ТО-2 пасажирських вагонів виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» на підставі п.7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані 12.01.2020 р.; поновити його роботі на посаді та стягнути з на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі і стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.11.2017 р. він працював на підприємстві на посаді слюсаря-ремонтника з ремонту електроустаткування 6 розряду електроцеху дільниці технічного обслуговування за програмою ТО-1,ТО-2 пасажирських вагонів. 12.01.2020 р. він знаходився на своєму робочому місці та виконував трудові обов`язки. Приблизно о 10 год. до нього підійшли начальник депо, його заступник та працівник поліції та звинуватили його в тому, що він перебуває на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та повідомили про необхідність пройти медичний огляд на стан сп`яніння на що він погодився у зв`язку із чим він разом із начальником депо та працівником поліції проїхав до КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь» де пройшов медичний огляд. Після проходження огляду без отримання результату він повернувся на своє робоче місце та продовжив виконувати свої обов`язки, які виконував до 11.02.2020 р. 28.01.2020 р. його запросили на засідання профспілкового комітету де повідомили про результати огляду на стан алкогольного сп`яніння від 12.01.2020 р. а саме те, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а 11.02.2020 р. його звільнили. Копію наказу він отримав в день звільнення. Вважає наказ відповідача є незаконним та таким, що порушує його права та підлягає скасуванню. Так підставою для звільнена був рапорт заступника начальника депо від 12.01.202- року, довідка наркологічного диспансеру №49 від 12.01.2020 р., витяг з протоколу засідання профспілкового комітету від 28.01.2020 №26. Однак з наказу про його звільнення не можливо встановити в який період часу він перебував на робочому місці в стані сп`яніння, чи підтверджено його нетверезий стан медичним висновком або будь-яким іншим доказом. Крім того заступник начальника депо який в своєму рапорті повідомив про те, що він 12.01.2020 р. перебував на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння не міг слугувати підставо для звільнення оскільки він не є спеціалістом, а запах алкоголю може бути наслідком прийому медичних препаратів оскільки він є інвалідом 2 групи та постійно приймає ліки. Довідка наркологічного диспансеру №49 від 12.01.2020 р. також не є належним доказом перебування його на робочому місці 12.01.2020 року оскільки не передбачена діючим законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ухвали суду від 21.02.2020 року по справі відкрито провадження за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Судовим повідомленням, відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному порядку.

Так, представник відповідача ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності, надіслала на адресу суду заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 12.01.2020р. слюсар-електрик з ремонту устаткування 6 розряду ОСОБА_1 заступив на зміну за графіком роботи електроцеха пункту технічного обслуговування вагонів виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо. Приблизно об 11 год. 00 хв. заступник начальника депо ОСОБА_3 при перевірці виконання завдання з ремонту електрообладнання вагонів поїзда № 69/70 сполученням Маріуполь-Львів в електроцеху пункту технічного обслуговування вагонів виявив слюсарів-електриків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в нетверезому стані, про що свідчили запах алкоголю з порожнини рота, шатка хода, невнятна мова. При цьому вони поводили себе агресивно, нецензурно лаялились. Після чого, о 12.00 було скликано комісію у складі начальника виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо Федорченка В.П., заступника начальника депо Рибалка Ю.Т., в.о. старшого майстра резерву провідників ОСОБА_5 та зафіксовано факт знаходження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння та відсторонено їх від роботи, про що складено відповідний акт. Від підпису в акті про відсторонення від роботи ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовились. Їм було запропоновано добровільно пройти тестування на алкогольне сп`яніння у наркологічному диспансері, але вони відмовилися. Після чого буле викликано співробітників поліції для примусового супроводження вказаний працівників до КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь» для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. О 13.55 було проведено огляд ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами якого зроблено висновок - гострі інтоксикація алкоголем, з вмістом 2,46 проміле алкоголю. 15.01.2020 р. було проведено оперативну нараду щодо порушення трудової дисципліни працівниками ВП Маріупольське вагонне депо (знаходження на роботі і стані алкогольного сп`яніння працівників електроцеху ПТО 12.01.2020р.), на якій буї присутнім позивач ОСОБА_1 та надав пояснення, якими підтвердив знаходженні у нетверезому стані на роботі 12.01.2020 р. За результатами розгляду порядку денного нарада постановила направити подання до профспілкового комітету ВП Маріупольське вагонне депо про наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 за появу на роботі у нетверезому стані на підстав п.7 ст. 40 КЗпП України. 28.01.2020р. відбулося засідання профспілкового комітету ВП Маріупольські вагонне депо, на якому було ухвалено надати згоду на звільнення по п.7 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 . Після чого, 11.02.2020р. наказом № 82/ОС ОСОБА_1 було звільнено пс п.7 ст. 40 КЗпП України. В даному випадку при обранні виду стягнення до ОСОБА_1 , а саме його звільнення, роботодавець виходив з того, що робота слюсаря - електрика електроцеху пункту технічного обслуговування вагонів безпосередньо пов`язана з безпекою руху поїздів. Тому при виконанні робіт на вагонах поїзда працівник повинен бути дуже уважним. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем відповіді на відзив не надано.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про таке.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем, працював на посаді слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування 6 розряду на дільниці технічного обслуговування за програмою ТО-1,ТО-2 пасажирських вагонів.

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 звільнений на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі у нетверезому стані згідно наказу від 11 лютого 2020 року № 82/ос. Підставою звільнення вказано: рапорт заступника начальника депо від 12.01.2020рю, довідка наркологічного диспансеру про результати обстеження №49 від 12.01.2020р., витяг з протоколу засідання профспілкового комітету виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо від 28.01.2020 р. №56 (а.с. 10).

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що наказ про звільнення є незаконним оскільки документи на підставі яких було видано оспорюваний наказ не є належними доказами його перебування у стані алкогольного сп`янінні, крім того він не був відсторонений від роботи 12.01.2020 р., а продовжував виконувати свої обов`язки.

Так з рапорту заступника начальника депо ОСОБА_6 вбачається, що 12.01.2020 р. при перевірки виконання завдання про ремонту електрообладнання вагонів поїзду 69/70 Маріуполь-Лівів було виявлено в нетверезому стані електриків ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Їм було запропоновано добровільно пройти тестування на наявність алкоголю в наркологічному диспансері та вони відмовились. Був викликаний поліцейський патруль для примусового транспортування працівників до наркологічного диспансеру та відібрані проби на алкогольне сп`яніння (а.с. 33).

Як вбачається з акту від 12 січня 2020 року, складеного комісією у складі начальника виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо ОСОБА_8 , заступника начальника депо ОСОБА_3, в.о. старшого майстра резерву провідника ОСОБА_5 , 12 січня 2020 року о 12 год. 00 хв. було зафіксовано факт знаходження слюсарів - електриків з ремонту електроустаткування ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать специфічний запах, шатка хода, незрозуміла мова. О 12.00 год. вищевказані працівники відсторонені від роботи, викликані працівники поліції та за допомогою наряду поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відправлені до наркологічного диспансеру для здачі аналізів (а.с. 34).

Згідно довідки №49 від 12.01.2020 виданої КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь» ОСОБА_1 , 1970 року народження пройшов огляд 12.01.2020 р. о 13 г. 55 хв. в метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, висновок гостра інтоксикація в наслідок вживання алкоголю неускладнена (а.с. 39).

Вказана довідка складена КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь» на підставі медичного огляду з метою встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння №49 від 12.01.2020 р., за результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 2.46 проміле алкоголю (а.с.12).

Протоколом оперативної наради на яку було запрошено ОСОБА_1 начальником Маріупольського вагонного депо від 15.01.2020 р. було спрямовано згідно ч. 3 ст. 43 КзпП України подання до профспілкового комітету Маріупольського вагонного депо про надання згоди на звільнення слюсарів-електриків з ремонту електроустаткування ОСОБА_1 за появу на роботі у нетверезому стані на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України (а.с.36).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 наданих начальнику вагонного депо від 15.01.2020 р. вбачається, що 12.01.2020 він прийшов на роботу 12.01.2020 в нетверезому стані. Протягом дня йому стало погано у зв`язку із чим він вжив ліки, які не сумісні з алкоголем після чого йому стало ще гірше. Після чого керівництво його відвезло до наркологічного диспансеру на освідування, після чого його привезли на робоче місце та він допрацював зміну.

Натомість, як вбачається з акту від 12 січня 2020 року, складеного комісією у складі начальника виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо ОСОБА_8 , заступника начальника депо ОСОБА_3., в.о. старшого майстра резерву провідника ОСОБА_5 , в ньому зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з актом відсторонення 12.01.2020 р. від роботи о 12.00 год. та відмова від підпису у вищевказаному актів про відсторонення.

Протоколом оперативної наради від 15.01.2020 р. на якій було присутній ОСОБА_1 адміністрація підприємства направила подання до профспілкового комітету Маріупольського вагонного депо про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП ( а.с. 36).

Відповідно до виписки з протоколу №56 засідання профспілкового комітету ВП Маріупольське вагонне депо від 28.01.2020 року надано згоду на звільнення слюсаря-електрика з ремонту електроустаткування ОСОБА_1 за появу на роботі у нетверезому стані ( а.с. 38).

Наказом начальника депо №82/ос від 11.02.2020 року ОСОБА_1 за появу на роботі у нетверезому стані 12.01.2020 р. звільнено згідно п. 7 ст. 40 КЗпП. З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлено 11.02.2020 р. ( а.с. 10).

Відповідно до пункту 7 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»(з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Надаючи оцінку забраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що роботодавцем було доведено належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами появу ОСОБА_1 на робочому місці у стані сп`яніння та з урахуванням характеру роботи, яку виконує ОСОБА_1 , яка пов`язана з безпекою руху поїздів відповідно вимагає працівника бути уважним, зосередженим, дотримуючись техніки безпеки, прийнято законне та обґрунтоване рішення про його звільнення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, звільнення позивача проведено згідно вимог трудового законодавства наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) №82/ос від 11.02.2020р. є законним та скасуванню не підлягає, у зв`язку із чим позивач поновленню на роботі не підлягає.

Оскільки судом не встановлено порушень трудових прав позивача вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню за відсутності правових підстав.

Інші документи, що містяться в матеріалах справи не впливають на висновки суду, щодо предмету спору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36-44, 221-242 КЗпП України, ст.ст. 4,13, 141, 274, 275, 279, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Філія «Пасажирська компанія», Виробничий підрозділ Маріупольське вагонне депо про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шишилін О. Г.