Рішення

Іменем України

21 травня 2020 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 21 січня 2009 року в розмірі 18626 грн. 52 коп., з яких 9807 грн. 25 коп.- заборгованість за кредитом, 2526 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4929 грн. 46 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 863 грн. 17 коп. штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не з"явився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

21 січня 2009 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредиту № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Розрахунок заборгованості за договором № б/н укладеним 21 січня 2009 року, свідчить про те, що ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 18626 грн. 52 коп., з яких 9807 грн. 25 коп.- заборгованість за кредитом, 2526 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4929 грн. 46 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 863 грн. 17 коп. штраф (процентна складова).

У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідач не погасив.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, умовами кредитного договору, передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами "Умов та правилами надання банківських послуг" сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором становить 4929 грн. 46 коп., не є співрозмірною із сумою 9807 грн. 25 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту, а тому суд вважає стягнути з відповідача 500 грн. 00 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Так, відповідно до ст. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь позивача АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 січня 2009 року, у розмірі 12833 грн. 89 коп., з яких: 9807 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 2526 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом, 500 грн.- нарахована пеня за прострочене зобов`язання.

У решті позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись 4, 13, 82, 130, 131, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 612, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в користь позивача АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 січня 2009 року, у розмірі 12833 грн. 89 коп., з яких: 9807 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 2526 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом, 500 грн.- нарахована пеня за прострочене зобов`язання.

У решті позову відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь позивача АТ КБ „Приватбанк" 2102 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: В.В. Малярчук