Провадження № 2-з/752/198/20
У Х В А Л А

27 травня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом встановлення обов`язку для ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 передавати малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_2 для його перебування, без присутності батьків, за адресою: АДРЕСА_1 , спілкування з ОСОБА_2 та участі останньої в його вихованні кожного тижня з п`ятниці 17 год. 00 хв. по неділю 11 год. 00 хв. до прийняття остаточного рішення по справі № 752/16288/19 та набрання ним законної сили.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що розгляд даної цивільної справи потребує тривалого часу в нинішніх умовах, коли існує велика робоча завантаженість судів та діє карантин у зв`язку з необхідністю запобігання поширення коронавірусної хвороби (Covid 19). На даний момент дитина разом з матір`ю - відповідачем-2, не проживає, а проживає разом з батьком - відповідачем-1, за адресою: АДРЕСА_2 . За тією адресою непридатні умови для проживання, будинок не відповідає санітарним нормам, там брудно, бігають щурі , свистить із щілей.

Дитина не доїдає, голодна, втрачає вагу. Дитина не розвивається, не вміє рахувати та не знає алфавіт, не дивлячись на те, що її однолітки рахують вже до 100 та знають алфавіт. Батьки не турбуються про розумовий розвиток дитини, її фізичний стан. Не вирішення питання щодо суті позовних вимог позивача протягом п`яти місяців та загалом одного року (справа у суді з 06 серпня 2019 року) завдає шкоди, в першу чергу, малолітній дитині, адже вона продовжує деградувати разом зі своїми явно непридатними та особливо неблагополучними батьками, її здоров`ю та життю загрожує небезпека.

Вважає, що саме такий спосіб забезпечення позову, в першу чергу, не порушуватиме права відповідачів, як батьків, щодо яких на даний момент не вирішено питання про відібрання від них дитини без позбавлення батьківських прав. В другу чергу, такий спосіб забезпечення позову надасть можливість позивачу, в невеликий проміжок часу протягом тижня (з п`ятниці 17 год. 00 хв. до неділі 11 год. 00 хв.), забезпечити дитині належне проживання за адресою: АДРЕСА_1 , догляд (прання речей, у разі необхідності обстеження стану здоров`я дитини та проведення лікування), харчування, відпочинок і розвиток (Позивач буде навчати дитину алфавіту, рахувати, вивчати віршики, відвідувати культурні заходи, тощо).

Сторона позивача вважає, що такий спосіб забезпечення позову сприятиме збереженню життя та здоров`я дитини та сприятиме подальшому виконанню рішення суду.

Учасники справи у судове засідання не викликались відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, надходжу до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами у справі є спір щодо відібрання малолітньої дитини.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтоване доведення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування таких заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, відсутні жодні обґрунтовані мотиви, котрі б дали підставу для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідачів навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко