Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/793/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.05.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Кривенко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Маташнюк О.В.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт.Доманівка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 05 травня 2019 року о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 керував т/з марки АЗЛК, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу від автомобіля Форд, н.з. НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі та здійснив з ним зіткнення, залишивши місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п.2.10а, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Транспортний засіб Форд, н.з. НОМЕР_2 знаходиться в оренді ОСОБА_1 , відповідно до договору оренди автомобіля від 09.04.2019 року, тобто він є його користувачем.

Відповідно до експертного висновку №6266 від 13 травня 2019 року сума майнової шкоди, завданої позивачу складає 9175,92 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження і визначення вартості матеріального збитку в сумі 2500 грн, судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 у судове не з`явився, його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позовних вимог, пояснив, що звернення з позовом до винуватця ДТП є передчасним, оскільки позивач не звернувся до МТСБУ, вартість ремонту завищена і складає майже половину вартості автомобіля, просив врахувати майновий стан відповідача, який не працює, є студентом, в пожежі постраждало майже все його майно, а також стан його здоров`я - наявність перенесеної операції, пов`язаної з онкологічним захворюванням. Також підтримав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких причин.

Судом встановлено, що 05 травня 2019 року о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 керував т/з марки АЗЛК, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу від автомобіля Форд, н.з. НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі та здійснив з ним зіткнення, залишивши місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п.2.10а, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Транспортний засіб Форд, н.з. НОМЕР_2 знаходиться в оренді ОСОБА_1 , відповідно до договору оренди автомобіля від 10.04.2019 року.

Відповідно до експертного висновку №6266 від 13 травня 2019 року сума майнової шкоди, завданої позивачу - користувачу транспортного засобу складає 9175,92 грн.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних спав за позовами про відшкодування шкоди " питання про відповідальність за шкоду, заподіяну джерелами підвищеної небезпеки кожного із володільців перед іншими вирішується за правилами ст. 1166 ЦК України, якою встановлені підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних зобов`язань. Особливості відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, встановлені ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому, за положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України, власником джерела підвищеної небезпеки, вважається особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Що також, узгоджується з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", де зазначено, що "під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 керував транспортним засобом АЗЛК, н.з. НОМЕР_1 , за участю якого була скоєна дорожньо-транспортна пригода

Відносно вказаної особи інспектором Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області 05.05.2019 року були складені два протокола про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КпАП України, та постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 04.06.2019 року відповідач був визнаний винним у скоєнні даних правопорушень та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу. Постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності є чинною.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_4 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Так, як вбачається з висновку автотоварознавчого дослідження за №6266 від 13 травня 2019 року, матеріальна шкода, завдана позивачу ОСОБА_1 , пошкодженням належного йому транспортного засобу Форд, н.з. НОМЕР_3 НОМЕР_4 внаслідок дорожньо -транспортної пригоди становить 9 175 грн. 92 коп.

Вказаний висновок не викликає у суду сумніву в його достовірності, відповідачем не заявлялося клопотання про призначення відповідної експертизи.

Окрім того, відповідно до квитанції №291931 від 13.05.2019 року витрати на проведення авторознавчого дослідження і проведення вартості матеріального збитку складають 2500 грн.

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач не звернувся до МТСБУ до звернення з позовом до суду, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування ( Постанова ВП ВС від 11.12.2019 №465/4287/15 (14-406цс19)

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду N6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Роз`ясненнями п. 7 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", що вище вказані правила можливості розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Вивчивши заперечення представника відповідача та надані докази, суд дійшов висновку про те, що підлягає задоволенню клопотання представника відповідача щодо зменшення розміру відшкодування шкоди, оскільки, останнім було доведено саме винятковості обставин задоволення такого. А саме відповідач навчається в ліцеї, не працює, не має доходів, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, в домогосподарстві його матері стався нещасний випадок, загорівся всередині житловий будинок, пожежа знищила майже все майно належне сім`ї, згідно довідки, виданої онкологічним диспансером, відповідачу проведена операція - підшкірна ампутація правої та лівої грудних залоз.

Враховуючи викладене, досліджені докази, як кожен окремо так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 7500 грн. на відновлюючий ремонт належного автомобіля, який отримав такі через порушення Правил дорожнього руху України саме відповідачем по справі.

Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Також у відповідності до вимог ч.2 ст.137 ЦПК розподілу між сторонами підлягають разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати позивача на правову допомогу у сумі 2200 грн. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів. Позивачем було надано докази, які свідчать про витрати на правничу допомогу - розрахункова квитанція № NOW1B 239M346446 від 20 травня 2019 року та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування майнової шкоди 7500 ( сім тисяч пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження і вартості матеріального збитку в сумі 2500 (дві тисячі пятсот ) гривень

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 768,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу 2200 (дві тисячі двісті) гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 28.01.2000 року Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області, адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , (ІПН НОМЕР_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий 24.11.2010 року Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28.05.2020 року

Суддя : О. В. Кривенко