Справа № 226/19/20
Справа 226/19/20
Провадження № 2/226/183/2020
і м е н е м У к р а ї н и
12 травня 2020 року м. Мирноград
Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники судового провадження:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 (відсутній),
третя особа представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
І. Стислий виклад позиції позивача.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2 у якому зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є її сином. Відповідач має малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати малолітніх - ОСОБА_7 на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2014 року позбавлена батьківських прав відносно обох малолітніх дітей. Будь-якої участі в житті дітей та їх вихованні не приймає. З вересня 2011 року по теперішній час малолітні діти фактично мешкають разом з нею за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають під її опікою, на її утриманні. Відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкає та навіть не з`являється з квітня 2019 року. Місце його перебування ні їй, ні дітям не відомі. Відповідач веде аморальний спосіб життя, схильний до скоєння злочинів, переховується від правоохоронних органів, зауважень н сприймає та не бажає змінити своє ставлення ані до дітей, а ні до свого власного життя. Не зважаючи на наявну заборгованість за аліментами та поточні потреби малолітніх дітей, ОСОБА_2 від часу свого звільнення з місць позбавлення волі не прийняв заходів до свого працевлаштування. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надала суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позові. Додала, що ОСОБА_2 звільнився з місць позбавлення волі у жовтні 2018 року. Після чого, у січні - лютому 2019 року ОСОБА_2 влаштувався на Динасовий цегляний завод на посаду пресувальника. Наприкінці квітні 2019 року поштою прийшло повідомлення, щоб він забрав свою трудову книжку, так як його було звільнено за прогули. При цьому, він пішов з дому до нового місця мешкання, де саме, їй не відомо. Після чого, у травні 2019 року вона його бачила та говорила йому щоб він з`явився до Димитровського міського суду, де вирішується питання про встановлення місця мешкання дітей. Крім того, у травні 2019 року він забрав з квартири свої речі, але вона його при цьому не бачила, і пішов проживати до друзів, але до яких саме їй не відомо.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи за його участі сповіщений належним чином, будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Представники третьої особи органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Скрипник Г.С., ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали. Запевнила, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на думку органу, від імені якого вони беруть участь у справі, буде відповідати інтересам дітей.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
20.01.2020 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, призначено справу до підготовчого судового засідання о 09.15 год. 13.02.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.
13.02.2020 року ухвалою судді було призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 09.30 год. 27.02.2020 року
27.02.2020 року було відкладено підготовче судове засідання у зв`язку із першою неявкою відповідача на 09.30 год. 18.03.2020 року. Судові засідання у справі відбувались також 21.04.2020 і 12.05.2020.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 19).
Батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 23).
Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 39).
Позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Гродівською Виконавчою радою Красноармійського району Донецької області за актовим записом № 28 від 06.12.1988 року. Після реєстрації шлюбу залишила своє прізвище ОСОБА_9 (а.с. 9).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19 жовтня 2018 року (а.с. 41-42), але за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце проживання не відоме (а.с. 27,40). ОСОБА_2 16 жовтня 2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання (а.с. 43-44).
За рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2014 року ОСОБА_12 позбавлено батьківських прав щодо синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Встановлено над малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 опіку, опікуном призначена ОСОБА_1 (а.с. 46-51). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05.02.2015 року рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2014 року залишено без змін (а.с. 52-53).
Згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30 травня 2019 року припинено опіку над малолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 34-38).
ОСОБА_5 здоровий, на диспансерному обліку в Мирноградській міській центральній лікарні не перебуває (а.с. 22). На цей час дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40). Навчається ОСОБА_5 у 5-Б класі закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - № 10 Мирноградської міської ради (а.с. 20). За характеристикою, наданою навчальним закладом, щодо ОСОБА_5 , за час навчання батько не брав участь у вихованні дитини. Не виконує своїх батьківських обов`язків, не забезпечує матеріально, не відвідує школу і не цікавиться життям дитини. Вихованням та всебічним розвитком дитини займається бабуся (а.с. 21).
ОСОБА_6 здоровий, на диспансерному обліку в Мирноградській міській центральній лікарні не перебуває (а.с. 26). На цей час дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40). Навчається ОСОБА_6 у 4-А класі закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - № 10 Мирноградської міської ради (а.с. 24). За характеристикою, наданою навчальним закладом, щодо ОСОБА_6 , за час навчання батько не брав участь у вихованні дитини. Не виконує своїх батьківських обов`язків, не забезпечує матеріально, не відвідує школу і не цікавиться життям дитини. Вихованням та всебічним розвитком дитини займається бабуся (а.с. 25).
Орган опіки та піклування Мирнограсдької міської ради у висновку № 006 від 13 лютого 2020 року вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 доцільним стосовно сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 (а.с. 82-83).
Свідок ОСОБА_13 , яка є класним керівником ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що жодного разу не бачила батьків ОСОБА_10 . Він їй розповідав, що його батько відбував покарання у місцях позбавлення волі, після чого, наприкінці 2018 року звільнився. Деякий час він проживав разом з ними, але потім знову зник. Де він знаходиться на теперішній час їй не відомо.
Свідок ОСОБА_14 , яка є класним керівником ОСОБА_5 з 01.09.2019 року, дала покази аналогічні поясненням свідка ОСОБА_13 . Зазначила, що для ОСОБА_11 дуже болісні питання щодо сім`ї. Про те, що дитина не має батьків знає від бабусі. Коли вона була призначена класним керівником у вересні 2019 року, відвідувала дітей за місцем мешкання і знайомилась з ними. ОСОБА_11 на той час проживав разом з бабусею та дідусем.
V. Оцінка суду.
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідач ОСОБА_2 допустив всі зазначені фактори щодо малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 взагалі самоусунувшись від їх виховання протягом тривалого періоду часу, від їх утримання. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов`язками.
Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , опитані у судовому засіданні, повідомили, що батько з ними не проживає протягом довгого часу. Потім в суді діти відмовились взагалі говорити про батька та висловлювати свою позицію щодо питання позбавлення його батьківських прав.
В судовому засіданні, на підставі даних, наданих органом опіки та піклування Мирноградської міської ради та показах позивача і свідків встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здоровий, протипоказань для працевлаштування не має, але зусиль для працевлаштування не робить, матеріально дітей не забезпечує, взагалі не приймає участі у їх вихованні і не цікавиться їх життям.
Під час розгляду справи по суті місцезнаходження відповідача судом було встановлено. Відповідач утримується під вартою у Дніпровському слідчому ізоляторі і щодо нього в різних судах тривають чотири судові провадження за вчинення кримінальних правопорушень. Відповідачу після цього двічі було надано можливість надати відзив на позовну заяву, якою він не виявив бажання користуватися. Будь-яких письмових заяв відповідач по суті справи суду не надавав, що свідчить про байдужість до вирішуваного питання.
При цьому суд не може визнати поважною причиною невиконання відповідачем батьківських обов`язків через утримування його під вартою, оскільки оцінка поведінці відповідача судом надавалась виключно за період, коли відповідач не був обмежений у пересуванні і мав можливість належним чином виконувати щодо малолітніх дітей батьківські обов`язки, але доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання таких суду не надав.
Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 стосовно них батьківських прав.
На підставі, ст.ст. 150,164,180 СК України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 265, 280-288, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рiшення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача.
Заяву про перегляд заочного рiшення може бути подано протягом тридцяти днiв з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Щодо строків, визначених в цьому рішенні, застосовуються положення пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Повний текст рішення складений 22 травня 2020 року.

Суддя Т.О.Коваленко