Справа № 495/1144/20
№ провадження 2/495/1518/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивачки: не з`явилася

від відповідачі: не з`явилися

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 495/1140/20

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 та Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1) та Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач-2) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності(а.с.1-3).

Так, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки на території Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масиви № НОМЕР_1 ; 2 ділянки № НОМЕР_2 ; 3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0559, :01:002:1658, :01:002:1659.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі № 495/1144/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 СР про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності (а.с.27-28).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але її представник адвокат Волощук Т.В. подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с.64).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує тапросить розглянути справу за його відсутністю (а.с.61).

Відповідач Старокозацька СР в судове засідання не з`явився, але її представник подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує тапросить розглянути справу без участі представника Старокозацької СР (а.с.59-60).

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Старокозацької СР про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною копією про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 18 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною копією про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 1007 (а.с.18), яка у спадшину після смерті ОСОБА_4 не вступила, так як вважала, що фактично прийняла її.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельні ділянки на території Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масиви № НОМЕР_1 ; 2 ділянки № НОМЕР_2 ; 3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0559, :01:002:1658, :01:002:1659, що належали померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 274292 (а.с.19).

За твердженням позивачки, вона є єдиною спадкоємицею після смерті бабусі та матері, яка виявила бажання прийняти спадщину, інших спадкоємців не має.

В нотаріальному оформленні вищезазначеного спадкового майна позивачці було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки померлим, про що свідчить лист № 31/01-16 від 07.02.2020 року (а.с.16).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка.

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиними спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яка претендує на спадщину за законом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, а також з огляду на те, що відповідачі позов визнали, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 СР про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15-16, 328, 1216-1217, 1223, 1233-1235, 1258, 1261, 1268-1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) право власності на земельні ділянки на території Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масиви № НОМЕР_1 ; 2 ділянки № НОМЕР_2 ; 3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0559, :01:002:1658, :01:002:1659.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко