Справа № 206/3098/20
Провадження № 2/932/3935/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що між ним та ОСОБА_1 29.09.2008 року було укладено кредитний договір № DNE4AE. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу Кредит в розмірі 18 092,29 доларів США на термін до 29.09.2013 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки кредитні кошти витратив та не повертає. Внаслідок цього, прострочена сума заборгованості становить 17 383,07 доларів США. Оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за період з 29.09.2008 року по 17.09.2012 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2012 року. Позивач просить стягнути з відповідача, відповідно до ст.625 ЦК України, 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 18.09.2012 року по 01.06.2020 року в розмірі 4 000,91 доларів США разом із судовими витратами у сумі 2102 грн.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу двічі надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № DNE4AE від 29.09.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 18 092,29 доларів США, із сплатою відсотків у розмірі 17,04% на рік на суму залишку заборгованості на термін до 29.09.2013 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2012 року, в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась станом на 14.09.2012 року в розмірі 42 283,61 доларів США, що складає 337 972,92 грн., за вищевказаним кредитно-заставним договором, звернено стягнення на рухоме майно автомобіль.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за вест час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Відповідно до п.14.3 кредитно-заставного договору у випадку порушення позичальником зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту передбаченого статтею 3.2.4 Договору Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми прострочення платежу, але не менше 1(однієї) гривні за кожен день прострочки.

А отже, договором встановлений інший, ніж передбачений статтею 625 ЦК України, розмір процентів, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Крім того, позивачем взагалі не надано суду будь-яких доказів щодо наявності та розміру заборгованості відповідача в сумі 17 383,07 доларів США на 18.09.2012 року, адже вищевказаним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська встановлено факт, що на 14.09.2012 року заборгованість за кредитно-заставним договором склала 42 283,61 доларів США. А тому надані позивачем докази на обґрунтування своїх позовних вимог, позбавляють суд можливості з`ясувати не тільки розмір заборгованості відповідача, а межі його відповідальності за прострочення зобов`язання.

З огляду на викладене в задоволені позову слід відмовити.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-80, 89, 128, 141, 258, 259, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева