Справа № 461/3399/20
Провадження № 2/461/987/20
УХВАЛА

01.06.2020 року. м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОПОЛІС МЕДІЯ ГРУП» про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування поширеної неперевіреної, недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

у провадження судді Галицького районною суду м. Львова Юрківа О.Р. надійшли матеріали цивільної справи №461/3399/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженої відповідальності «ЛЕОПОЛІС МЕДІЯ ГРУП» про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування поширеної неперевіреної, недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 року, суддею обрано Юрківа О.Р.

Вивчивши матеріали позовної заяви та долучені до неї документи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , в період з листопада 2017 року по березень 2020 року, брала участь у розгляді справ Галицького районного суду міста Львова у якості присяжного.

Ухвалою Львівської міської ради №2666 від 16.11.2017 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 02.03.2017 року № 1580 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова», внесено зміни до ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року № 1580 «Про затвердження списку присяжних районних судів м. Львова» та ОСОБА_1 було включено до списку присяжних Галицького району м. Львова.

Відповідно до Розпорядження Галицького районного суду міста Львова №11 від 12.03.2020 року ОСОБА_1 увільнено від виконання обов`язків присяжного.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.34 ЦПК України, у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.

За даних обставин, враховуючи специфіку обставин справи, що можуть зумовити виникнення у її учасників сумнівів у безсторонності та неупередженості головуючого, а також наявність судового рішення у даній справі, вважає за необхідне заявити самовідвід від участі у розгляді даної цивільної справи.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу. Так, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною восьмою цієї ж статті визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантовано кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи із норм п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», з метою забезпечення об`єктивності розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості головуючого у результатах її розгляду, його упередженості чи необ`єктивності, запобігання виникнення у сторін сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, приходжу до висновку, що самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити самовідвід головуючого судді Юрківа Олега Романовича від участі у розгляді цивільної справи №461/3399/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженої відповідальності «ЛЕОПОЛІС МЕДІЯ ГРУП» про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування поширеної неперевіреної, недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О.Р.Юрків.