Справа № 368/1491/19
Провадження № 4-с/697/2/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Десятник О.А.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Каневі, Черкаської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєвої Я.А. та скасування постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні №53434387, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з уточненою в подальшому скаргою про визнання дій протиправними щодо розрахунку заборгованості та притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанов Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві. Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 03.12.2019 скаргу ОСОБА_1 в частині вимоги про скасування постанови Дніпровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.07.2019 про перевірку виконавчого провадження №53434387, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2018, відкритого за виконавчим листом №6-196/2009 виданого 09.11.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 18.11.1998 до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до Канівського міськрайонного суду для розгляду за підсудністю.

Вимогу скарги у цій частині обґрунтовував тим, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише після того, як старшим державним виконавцем Гусєвою Я.А. було вручено йому протокол про адміністративне правопорушення №59620115 від 30.08.2019. Ним було повідомлено державного виконавця про відсутність заборгованості по сплаті аліментів. 13.11.2019 ним отримано лист Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, яким надано відповідь про відмову у долучені до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про сплату аліментів, оскільки у них не було зазначено призначення платежу. Попереднім головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС було встановлено відсутність заборгованості по сплаті аліментів, а тому провадження за виконавчим документом було закрито. Вважає, що при скасуванні постанови про закриття виконавчого провадження безпідставно не взято до уваги перерахування ним на розрахунковий рахунок стягувача грошових коштів у період січня 2011 року по вересень 2019 року. Між ним та стягувачем відсутні будь-які інші грошові зобов`язання. Дніпровським ДВС безпідставно скасовано постанову про закриття виконавчого провадження та протиправно прийнято рішення про відновлення виконавчих проваджень та стягнення з нього заборгованості на підставі нового перерахунку та притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвої Я.А. щодо не включення до розрахунку заборгованості від 19.07.2019 сплати аліментів у загальній сумі 103125 грн., здійснених на користь ОСОБА_5 у період з 20.01.2015 по 22.07.2019, скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15 липня 2019 року про перевірку виконавчого провадження (ВП №53434387).

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Русакова Г.С. від 14.01.2020 скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

На виконання вище зазначеної ухвали суду, 5 лютого 2020 року від скаржника на адресу суду надійшли засвідчені та читабельні копії доданих до скарги документів, після чого ухвалою судді від 06.02.2020 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2020.

03.04.2020 до суду надійшли письмові пояснення скаржника, відповідно до яких уточнено вимоги скарги.

У зв`язку з відставкою судді ОСОБА_6 , ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Льон О.М. від 23.04.2020 скаргу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання на 12 травня 2020 року та у подальшому на 25.05.2020.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дробович В.А., який діє на підставі ордеру серії КВ № 366172 від 12.05.2020 (а.с.112) уточнені вимоги скарги підтримали повністю, просять суд її задовольнити. Пояснили суду, що скаржником сплачувалися аліменти на користь ОСОБА_5 на дочку ОСОБА_4 шляхом добровільного переказу грошових коштів на картковий рахунок стягувача. Після повідомлення державним виконавцем про наявну заборгованість зі сплати аліментів, скаржником було надано копії платіжних документів, але оскільки останні не містили призначення платежу, вони залишилися поза увагою державного виконавця. Враховуючи добровільну сплату аліментів, вважають, що борг зі сплати аліментів за виконавчим листом Канівського міськрайонного суду №6-196 від 08.12.2008 відсутній.

Старший державний виконавця Дніпровського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєва Я.А. у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, щодо задоволення скарги заперечує (а.с.136).

Вислухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, , зібрані у справі докази та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на виконанні у Дніпровського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходився виконавчий лист №6-196/2009 виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області 09.11.2009 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кайомка, Кагарлицького району Київської області на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 18.11.1998 до її повноліття, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину, згідно постанови Канівського міськрайонного суду від 08.02.1998, що підтверджується копією дублікату виконавчого листа та постановою про перевірку ВП №53434387 від 15.07.2019 (а.с.47-50).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпаком Р.В. від 24.02.2018 виконавче провадження №53434387 з примусового виконання виконавчого листа Канівського міськрайонного суду № 6-196/2009, виданого 09.11.2009 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 закінчено на підставі п.7 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» з обґрунтуванням, що 18.09.2015 дитина досягла повноліття і закінчився передбачений законом строк для даного виду стягнення (а.с.10).

Постановою начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. №53434387 від 15.07.2019 при перевірці вказаного виконавчого провадження скасовано вказану постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю інформації щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на дату закінчення виконавчого провадження з посиланням на ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов`язано старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєву Я.А. у термін до 19.07.2019 відновити виконавче провадження №53434387 з примусового виконання виконавчого листа Канівського міськрайонного суду № 6-196/2009, виданого 09.11.2009 (а.с.49,50).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Відповідно до ст.40 ЗУ « Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 74 ч.3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 195 СК України ( в редакції до 07.07.2017) передбачала, що 1) Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. 2) Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. 3) Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. 4) Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Стаття 195 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017) регулює визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) слідуючим чином: 1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. 2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. 3. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 19.07.2019 старшим державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвою Я.А. (а.с.54,55) вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим документом №6-196 від 08.12.2008 виданим Канівським міськрайонним судом про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини доходів, починаючи з 18.11.1998, станом на 18.09.2015 становить 84804,33 грн.

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гусєвої Я.А. від 19.07.2019 відновлено вказане виконавче провадження №53434387 (а.с.12).

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З вище вказаного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів також вбачається, що за період з серпня 2011 року по вересень 2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки скаржником ОСОБА_1 надано суду ряд квитанцій на підтвердження факту переказу на рахунок ОСОБА_3 грошових коштів в рахунок аліментних зобов`язань (а.с.56-62).

Дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвої Я.А. щодо розрахунку заборгованості від 19.07.2019 суд вважає неправомірними, так як розрахунок заборгованості вчинено без опитування боржника про сплачені аліменти і оцінки наданих державному виконавцю підтверджуючих документів про отримання коштів стягувачем та оцінки пояснень стягувача про сплату інших боргів, а не аліментів за рішенням Канівського міськрайонного суду, якщо це підтверджується доказами.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.18, ч.1 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем не виконано обов`язок щодо роз`яснення прав боржнику, не забезпечено права на надання письмових пояснень з доказами сплати аліментів боржником та стягувачем, надання письмових чи усних пояснень з доказами наявності інших боргових зобов`язань боржника перед стягувачем при запереченні стягувача у призначенні сплачених коштів, на які вказує конкретно боржник.

Суд вважає, що відсутність призначення платежу у платіжних документах не є підставою для не зарахування державним виконавцем при складенні розрахунку заборгованості сплачених боржником стягувачу сум, як аліментних зобов`язань за виконавчим документом Канівського міськрайонного суду Черкаської області №6-196 виданим 09.11.2009.

Даючи пояснення у судовому засіданні у якості свідка, скаржник ОСОБА_1 пояснив, що між ним та стягувачем ОСОБА_5 склалися неприязні відносини. На їх усну домовленість, він зобов`язався добровільно перераховувати на користь стягувача аліменти на дочок за рішеннями судів. Так, ним у період з 20.01.2015 по 22.07.2019 на ім`я стягувача було переведено грошові кошти в рахунок аліментів на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , всього на загальну суму 103125 грн., що значно перевищує суму заборгованості встановлену старшим державним виконавцем. Він не знав, що потрібно було зазначати призначення платежу, найчастіше поповнення карткових рахунків відбувалося через термінал самообслуговування, які взагалі не містять такої функції. Інших фінансових зобов`язань, крім аліментів на утримання дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , між ним та стягувачем ОСОБА_5 не існує. Квитанції, що надано ним до суду на підтвердження сплати аліментів, він розділив, ті квитанції, що стосуються аліментів на дочку ОСОБА_9 надав до Кагарлицького районного суду Київської області, а надані до Канівського міськрайонного суду Черкаської області квитанції та платіжні документи стосуються виключно аліментів на дочку ОСОБА_4 .

Що стосується вимоги скарги про скасування постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про перевірку виконавчого провадження від 15.07.2019 ВП №53434387, суд вважає за необхідне зазначити, що начальник відділу Попович Я.В. діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження мали місце, оскільки на той час вбачалася наявність заборгованості зі стягнення відповідних платежів по виконавчому провадженню, а тому скарга у цій частині задоволенню не підлягає.

Скаржником та його представником надано суду ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області №368/1469/19 від 06.03.2020 у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо розрахунку заборгованості, скасування постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.116-120).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З вище вказаної ухвали Кагарлицького районного суду Київської області вбачається, що предметом його розгляду також було скасування протоколу про адміністративне правопорушення №59620115 від 30.08.2019, складеного старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвою Я.А., а тому твердження скаржника та його представника щодо необхідності розгляду Канівським міськрайонним судом цієї вимоги суд оцінює критично. Крім того, відповідно до ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.12.2019 (а.с.33) скарга у цій частині на розгляд до Канівського міськрайонного суду Черкаської області не передавалася.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів щодо боржника ОСОБА_1 здійснено без врахування наданих ним платіжних документів на підтвердження сплати аліментів, суд, вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвої Я.А. та скасування постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №53434387 є частково обґрунтованою, тому підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 447, 449-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гусєвої Я.А. та скасування постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №53434387 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєвої Я.А. щодо розрахунку заборгованості від 19.07.2019 при примусовому виконанні виконавчого листа №6-196 від 08.12.2008 та зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гусєву Я.А. обрахувати розмір заборгованості із сплати аліментів з урахуванням розміру сплачених аліментів, про що повідомити сторони виконавчого провадження.

В задоволенні скарги в частині скасування постанови начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 15.07.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП № 53434387 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 29 травня 2020 року.

Головуючий О . М . Льон