Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/600/20
Провадження №: 2/332/675/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Хіміч С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

12.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (далі ТОВ, «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту позовної заяви випливає, що 23.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис, реєстровий № 8413 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 01.07.2013 за період з 29.07.2014 по 17.07.2019 14033,07 грн. та плату за вчинення виконавчого напису 150 грн. Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 17.09.2019 на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 60074277, яке 05.02.2020 передане до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції - за місцем працевлаштування позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис № 8413 від 23.08.2019 вчинено приватним нотаріусом в порушення п. 3.1 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій поза межами трирічного строку; без перевірки безспірності заборгованості боржника; із застосуванням постанови КМУ, яку у судовому порядку визнано незаконною та не чинною. Крім того, позивач не був обізнаний щодо відступлення права вимоги за кредитним договором відповідачу.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 13.03.2020 у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 06.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, повідомлений судом в установленому законом порядку (а.с. 81) в судове засідання свого представника не направив. До суду надійшло клопотання «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» про врегулювання спору за участі судді (а.с. 83-84) та відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с. 85-96), де відповідач просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову, розгляд справи здійснювати у відсутності представника відповідача.

Від третьої особи Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, який у встановленому законом порядку повідомлений про судовий розгляду (а.с. 82), раніше суду було надано клопотання про розгляд справи без участі представника вказаної установи (а.с. 50).

Судом неодноразово вживались заходи щодо повідомлення третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., про дату, час та місце судового розгляду. Проте, судова кореспонденція, спрямована приватному нотаріусу Гуревічову О.М. повертається до суду неврученою із зазначенням про вибуття адресата (а.с. 34, 35, 48, 57, 60, 72). Крім того, Єдиний реєстр нотаріусів не містить інформації щодо вказаного нотаріусу (а.с. 70).

Ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 20.05.2020, у задоволені клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді було відмовлено відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач заперечував проти врегулювання спору та наполягав на вирішенні справи судом по суті заявлених ним вимог. Також позивач зазначив про відсутність заборгованості за кредитним договором.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи встановлено, що 01.07.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника (каса) № 621/ НОМЕР_1 (а.с. 13).

23.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 8413 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в сумі 14183,07 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5962,65 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 1501,38 грн.; заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею - 6569,04 грн. та 150 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 14).

Крім того, зі змісту вказаного виконавчого напису випливає, що право на стягнення заборгованості у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» виникло, оскільки, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступила право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому, в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступила право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17.06.2015, якому, в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014, відступлено право вимоги за Кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) № 621/4207ВCL1A від 01.07.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1

17.09.2019 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 60074277 про примусове виконання виконавчого напису № 8413 від 23.08.2019 (а.с. 9).

Постановою державного виконавця від 05.02.2020 вказане виконавче провадження було передане до іншого відділу державної виконавчої служби відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10).

06.03.2020 виконавче провадження прийнято Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (а.с.11).

Ухвалою суду від 13.03.2020 про відкриття провадження у справі від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. було витребувано документи та матеріали на підставі яких вчинявся оспорюваний виконавчий напис (а.с. 22). Однак, вказана ухвала суду залишена без виконання. Як вже зазначалось судом, судова кореспонденція, спрямована приватному нотаріусу Гуревічову О.М. повертається до суду неврученою із зазначенням про вибуття адресата. Крім того, Єдиний реєстр нотаріусів не містить інформації щодо вказаного нотаріусу (а.с. 70).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, доводи позивача щодо неправомірного посилання нотаріуса у оспорюваному виконавчому написі на постанову Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису випливає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) від 01.07.2013 № 621/4207ВCL1A за період з 29.07.2014 по 17.07.2019.

Однак, відповідно до п. 3.11 кредитного договору № 621/4207ВCL1A, яким обумовлено строк дії договору, передбачено, що договір страхування набуває чинності з 00.00 год. 01.07.2013 та діє до 24.00 год. 01.07.2015.

Отже, судом встановлено, що у порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вчинив виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість, яка була стягнута з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором № 621/4207ВCL1A за період з 29.07.2014 по 17.07.2019 складається з: заборгованості за тілом кредиту - 5962,65 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами 1501,38 грн.; заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею - 6569,04 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Такі висновки містяться і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Враховуючи наведене, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування відсотків та штрафних санкцій і подальшого звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису з метою стягнення зазначених грошових сум після 01.07.2015.

Крім того, під час розгляду справи знайшли своє відображення доводи позивача щодо неотримання ним повідомлення-письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та необізнаність позивача про відступлення права вимоги за кредитним договором кілька разів - Публічним акціонерним товариством «Платінум Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Додані відповідачем до відзиву документи також не підтверджують факт обізнаності позивача про відступлення права вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом було вирішено за клопотанням позивача відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, судовий збір за подання позовної заяви 840,80 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича від 23.08.2019, реєстровий № 8413 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості у загальній сумі 14183,07 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, б. 9-а, офіс 203, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35017877) судовий збір на користь держави 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 20.05.2020.

Повне судове рішення складено 27.05.2020.

Суддя О.Л.Шалпегіна