Справа № 219/4778/20
Провадження № 2-н/219/1097/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з теплопостачання,

встановив:

заявник Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2018 року по 01.05.2020 року в сумі 17 130, 84 грн., інфляційних збитків в сумі 571,93 грн., 3% річних в сумі 338,35 грн.

Крім того, заявник просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи своє клопотання неможливістю його сплати у зв`язку з арештом рахунків заявника у банківських установах, що підтверджується копіями постанов органу державної виконавчої служби. Також, вказує, що рахунки заявника, відкриті в органах Державної казначейської служби України, згідно діючого законодавства не передбачають можливості сплати з них судового збору.

Розглянувши заяву, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) судовий збір за звернення до суду з заявою про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 210,20 грн.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, документу, що підтверджує сплату судового збору заявником не надано, до заяви про видачу судового наказу додана заява заявника про звільнення від сплати судового збору, обґрунтована неможливістю такої сплати через арешт рахунків заявника у банківських установах, що підтверджується копіями постанов органу державної виконавчої служби.

Закон України «Про судовий збір» дозволяє розмежувати підстави звільнення від сплати судового збору, в залежності від суб`єкта звернення, а також, виходячи з характеру позовних вимог, з якими особа звертається до суду. Крім пільг, визначених для громадян, Закон передбачає звільнення від сплати судового збору певні категорії суб`єктів владних повноважень.

В той же час у разі, якщо особа, яка звертається до суду з позовом, та на яку не розповсюджуються визначені Законом пільги щодо звільнення від сплати судового збору, має незадовільний майновий стан, вона може звернутися до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 8.07.2011 року № 3674-VІ, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з положень п.29 постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, відповідно до статті 8 Закону № 3674 та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових рахунків та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Проте, позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано доказів на підтвердження майнового стану заявника у повному обсязі та неможливості сплати судового збору.

Заявником надані копії постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях про арешт коштів боржника, які не засвідчені належним чином згідно вимог діючого законодавства, також копії постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях не є належним доказом фінансового становища заявника у розумінні наведених роз`яснень. Сам по собі арешт окремих рахунків заявника не свідчить про таке фінансове становище заявника, яке унеможливлює сплату ним судового збору, оскільки не свідчить про припинення господарської діяльності ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та ненадходження від цієї діяльності грошових коштів заявнику.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання заявника Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема, п.1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

ухвалив:

Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2018 року по 01.05.2020 року в сумі 17 130, 84 грн., інфляційних збитків в сумі 571,93 грн., 3% річних в сумі 338,35 грн. - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з викладених в ухвалі підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.М. Лапченко