1Справа № 335/2033/20 2/335/1263/2020
РІШЕННЯ
12 травня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», в.о. генерального директора публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Ангелової Олени Петрівни про скасування наказу про порушення трудової дисципліни від 9 січня 2020 р.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», в.о. генерального директора ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Ангелової Олени Петрівни про скасування наказу про порушення трудової дисципліни від 09.01.2020 № 1-с.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він працював електромонтером з експлуатації електролічильників 3 групи кваліфікації служби по технічному обслуговуванню приладів обліку ЗМЕМ ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО». 11.01.2020 він ознайомився з оскаржуваним наказом, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та не нарахування премії за основні результати виробничої та фінансово-господарської діяльності з дати винесення догани протягом одного року або до її зняття. Підставою винесення наказу була відсутність позивача на робочому місці 10.12.2019 без поважної причини. Однак, як зазначає позивач, 10.12.2019 він перебував у відпустці без збереження заробітної плати, з приводу чого він звертався до свого безпосереднього керівника й жодних заперечень від нього не надходило. Підставою для надання йому відпустки без збереження заробітної плати позивач зазначив зупинення освітнього процесу в загальноосвітніх закладах, оскільки він є батьком двох дітей у віці до 15 років. Вважає, що жодних правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності не існувало. Посилаючись на положення ст.ст. 2, 4, 26 Закону України «Про відпустки», ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) позивач просив скасувати наказ про порушення трудової дисципліни від 09.01.2020 № 1-с, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення.
Відповідач ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» в особі представника В.С. Седлярова із позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати надається працівникові за згодою сторін. До компетенції безпосереднього керівника позивача не входить надання відпусток працівникам. 09.12.2019 позивачеві за підписом заступника начальника відділу кадрів ПАТ «Запоріжжяобленерго» Статової О.В. була надана відповідь № 307 від 09.12.2019 на заяву про надання відпустки з 10.12.2019 на 10 календарних днів, відповідно до якої, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його заява не узгоджена. Із вказаним листом позивач ознайомився в цей же день, про що свідчить його підпис. Отже, наказ про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження зарплати не видавався. Оскільки ОСОБА_1 не мав підтвердження роботодавця про надання йому відпустки, тому в нього були відсутні підстави не виходити на роботу 10.12.2019. Крім того, зауважив, що на підприємстві було складено акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, витребувані від нього письмові пояснення, в яких останній не спростовував факту відсутності у вказаний день на роботі, зазначивши, що 10.12.2019 він був відсутній на робочому місці у зв`язку з тим, що йому було відмовлено в наданні відпустки без збереження заробітної плати. Відтак, наказ від 09.01.2020 № 1-с про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є законними, з огляду на що просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Також вказав, що позивачем помилково вказано номер оскаржуваного наказу як 8-с, фактично оскаржується наказ № 1-с.
Інших заяв по суті справи від учасників процесу не надходило.
Судом проведено такі процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 10.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та доказів на їх обґрунтування.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 працює в ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» електромонтером з експлуатації електролічильників 3 групи кваліфікації служби по технічному обслуговуванню приладів обліку ЗМЕМ.
Наказом в.о. директора ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_2 № 1-с від 09.01.2020 «Про порушення трудової дисципліни» копія якого долучена позивачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, яке виразилось у відсутності на робочому місці з 08:00 год. до 17:00 год. 10.12.2019, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та не нарахування йому премії за основні результати виробничої та фінансово-господарської діяльності з дати винесення догани протягом одного року або до її зняття.
Відповідно до статті 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Отже, законодавчою підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни.
Згідно зі ст.ст. 148, 149 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Згідно зі ст.139 КЗпП працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 147-1 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. Своєю чергою, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу.
Дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване до позивача оскаржуваним наказом за порушення трудової дисципліни у вигляді відсутності позивача на робочому місці протягом одного робочого дня 10.12.2019 без поважних причин.
Відсутність позивача на робочому місці підтверджується актом від 10.12.2019, складеним працівниками ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_1 з 08:00 год. до 17:00 год. 10.12.2019 був відсутній на робочому місці, про своє місцезнаходження не повідомив, інформація про те, що він перебуває на лікарняному відсутня, документи про поважність відсутності на робочому місці також відсутні.
Розпорядженням директора ЗМЕМ ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Ільяшенка С.І. № 413-р від 19.12.2019 «Про надання пояснень» з метою встановлення поважності причин порушення трудової дисципліни зобов`язано електромонтера з експлуатації електролічильників 3 групи кваліфікації СТОПО ЗМЕМ ОСОБА_1 в строк до 16:40 год. 19.12.2019 надати на ім`я в.о. генерального директора ОСОБА_2 пояснення поважності причин відсутності на робочому місці 10 та 11 грудня 2019 р. із зазначенням документів, підтверджуючих відсутність. У випадку посилання у поясненні на документи, якими підтверджується поважність причин відсутності на робочому місці 10 та 11 грудня 2019 р., зобов`язано надати їх засвідчені копії у строк до 10:00 год. 20.12.2019.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 19.12.2019, він 10 та 11 грудня 2019 р. був відсутній на робочому місці оскільки йому було відмовлено у наданні відпустки без збереження заробітної плати.
Отже, позивачем не спростовується факт його відсутності на робочому місці 10.12.2019, а навпаки підтверджується його письмовими поясненнями від 19.12.2019. У даному випадку спірним питанням між сторонами є поважність причин відсутності позивача.
Згідно з довідкою ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» від 20.03.2020 № 010-03/4870, наказ про надання відпустки без збереження заробітної плати на 10.12.2019 електромонтеру з експлуатації електролічильників 3 групи кваліфікації служби по технічному обслуговуванню приладів обліку ЗМЕМ ОСОБА_1 не видавався.
Відповідно до ст. 84 КЗпП у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Статтею 25 Закону України «Про відпустки» встановлено вичерпний перелік випадків надання відпустки без збереження заробітної плати за бажанням працівника в обов`язковому порядку, зокрема, така відпустка надається: 1) матері або батьку, який виховує дітей без матері (в тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), що має двох і більше дітей віком до 15 років або дитину з інвалідністю, - тривалістю до 14 календарних днів щорічно; 2) чоловікові, дружина якого перебуває у післяпологовій відпустці, - тривалістю до 14 календарних днів; 3) матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний) або якщо дитина, якій не встановлено інвалідність, хвора на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне органне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, - не більш як до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, а якщо дитині встановлено категорію «дитина з інвалідністю підгрупи А» або дитина, якій не встановлено інвалідність, отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги - до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку; 3-1) матері або іншій особі, зазначеній у частині третій статті 18 цього Закону, для догляду за дитиною віком до 14 років на період оголошення карантину на відповідній території; 4) учасникам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - тривалістю до 14 календарних днів щорічно. Особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, статус яких встановлений відповідно до Закону України »Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - тривалістю до 21 календарного дня щорічно; 5) особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, - тривалістю до 21 календарного дня щорічно; 6) пенсіонерам за віком та особам з інвалідністю III групи - тривалістю до 30 календарних днів щорічно; 7) особам з інвалідністю I та II груп - тривалістю до 60 календарних днів щорічно; 8) особам, які одружуються, - тривалістю до 10 календарних днів; 9) працівникам у разі смерті рідних по крові або по шлюбу: чоловіка (дружини), батьків (вітчима, мачухи), дитини (пасинка, падчірки), братів, сестер - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; інших рідних - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; 10) працівникам для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів; 11) працівникам для завершення санаторно-курортного лікування - тривалістю, визначеною у медичному висновку; 12) працівникам, допущеним до вступних іспитів у вищі навчальні заклади, - тривалістю 15 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місцезнаходження навчального закладу та назад; 13) працівникам, допущеним до складання вступних іспитів в аспірантуру з відривом або без відриву від виробництва, а також працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, - тривалістю, необхідною для проїзду до місцезнаходження вищого навчального закладу або закладу науки і назад; 14) сумісникам - на термін до закінчення відпустки за основним місцем роботи; 15) ветеранам праці - тривалістю до 14 календарних днів щорічно; 16) працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи щорічну основну та додаткові відпустки повністю або частково і одержали за них грошову компенсацію, - тривалістю до 24 календарних днів у перший рік роботи на даному підприємстві до настання шестимісячного терміну безперервної роботи; 17) працівникам, діти яких у віці до 18 років вступають до навчальних закладів, розташованих в іншій місцевості, - тривалістю 12 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місцезнаходження навчального закладу та у зворотному напрямі. За наявності двох або більше дітей зазначеного віку така відпустка надається окремо для супроводження кожної дитини; 18) працівникам на період проведення у відповідному населеному пункті антитерористичної операції, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з урахуванням часу, необхідного для повернення до місця роботи, але не більш як сім календарних днів після прийняття рішення про припинення антитерористичної операції, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі, протягом четвертого року навчання надається за їх бажанням один вільний від роботи день на тиждень без збереження заробітної плати.
Позивач у позовній заяві та письмових поясненнях від 07.05.2020 зазначив, що він є батьком двох дітей у віці до п`ятнадцяти років, на підтвердження чого надав свідоцтва про народження дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також стверджував, що підставою для надання йому відпустки без збереження заробітної плати було запровадження карантину в загальноосвітніх закладах, що підтверджується витягом з наказу від 09.12.2019 № 351 р про призупинення освітнього процесу в 1-А, 1-Б класах Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області з 10.12.2019 по 11.12.2019, зумовленого ускладненням епідеміологічної ситуації та з метою попередження збільшення випадків захворювань дітей на грип та ГРВІ в закладі освіти, а також витягом з наказу від 11.12.2019 № 357 р про призупинення освітнього процесу в 1-А, 1-Б класах з 12.12.2019 по 13.12.2019.
Разом із тим, наявність в позивача двох малолітніх дітей, та призупинення освітнього процесу, зумовленого ускладненням епідеміологічної ситуації, за відсутності інших умов, визначених у ст. 25 Закону України «Про відпустки», не надає йому права на відпустку без збереження заробітної плати в обов`язковому порядку.
Отже, у даних правовідносинах при вирішенні питання про надання відпустки позивачеві без збереження заробітної плати підлягали застосуванню норми статті 26 вказаного Закону, відповідно до якої за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.
Застосування даної норми передбачає наявність права у роботодавця надати вказану відпустку працівникові на термін, обумовлений угодою між ними.
Однак, у даному випадку роботодавцем позивача не було видано відповідний наказ про надання відпустки за його заявою про надання відпустки за 2019 рік як батькові, який має двох дітей віком до 15 років з 10.12.2019 на 10 календарних днів, що свідчить про відсутність досягнутої угоди між сторонами з цього приводу відповідно до ст. 26 Закону України «Про відпустки».
Більш того, листом від 09.12.2019 № 307 за підписом заступника начальника відділу кадрів ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Статової О.В. позивачеві було надано відповідь на заяву про надання відпустки з 10.12.2019 на 10 календарних днів, відповідно до якої заява ОСОБА_1 була не узгоджена. Із вказаним листом позивач ознайомився в цей же день, про що свідчить його підпис (не згоден, ознайомлений 09.12.19 16:58 год).
Таким чином, у даному випадку позивачеві ОСОБА_1 не було надано відпустки без збереження заробітної плати на 10.12.2019, а тому причина його відсутності на роботі у вказаний день є неповажною.
Отже, суд доходить висновку, що у даному випадку з боку ОСОБА_1 мало місце порушення трудової дисципліни у вигляді відсутності протягом одного дня 10.12.2019 на робочому місці без поважних причин, які надавали відповідачеві-2 підстави для застосування дисциплінарного стягнення.
Також, враховуючи зміст оскаржуваного наказу, а також надані відповідачем-1 документи на підтвердження правомірності його прийняття, суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що законні підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні, з огляду на що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 7683, 89, 141, 247, 258259, 263265, 275, 279 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», в.о. генерального директора публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Ангелової Олени Петрівни про скасування наказу про порушення трудової дисципліни від 9 січня 2020 р. № 1-с відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 р. ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення складено в повному обсязі 12 травня 2020 р.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач-1 публічне акціонерне товариство «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», , м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14.

Відповідач-2 в.о. генерального директора публічного акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» Ангелова Олена Петрівна, РНОКПП не відомий, адреса місця роботи: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14.

Суддя І.П. Соболєва