Справа № 573/797/20
Номер провадження 6/573/18/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Білопілля подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Піскуна Володимира Миколайовича та начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Анатолійовича про привід боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

11 березня 2020 року старший державний виконавець Піскун В.М., начальник Білопільського РВ ДВС Краснянський А.А. звернулися з поданням про оголошення приводу боржника ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що в ДВС перебуває виконавче провадження №54282385 з примусового виконання виконавчого листа №573/1173/14, виданого 15 липня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області, про стягнення з останнього аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 травня 2020 року складає 53938 грн. 68 коп.

Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій було встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_1 у ДФС відсутня, пенсію він не отримує, рухомого майна за ним не зареєстровано, на належний йому житловий будинок накладено арешт, кошти на рахунках у банку відсутні, за викликами державного виконавця, направленими на його домашню адресу, останній не з`являється, заявник просить оголосити привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС Піскун В.М. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні подання просить відмовити, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, до виконавчої служби його не викликали.

Стягувач у судове засідання також не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Білопільському РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження №54282385 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 липня 2014 року Білопільським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2014 року (а. с. 34).

Постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС Піскуна В.М. від 12 липня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 33).

За даними Пенсійний фонд України інформація про ОСОБА_1 , як отримувача пенсії, а також про його працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами чи про останнє місце роботи в Пенсійному фонді відсутня (а. с. 35-36).

Згідно з інформацією ІС ДП «НАІС» транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а. с. 37).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстрований житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на який постановою начальника Білопільського РВ ДВС Краснянського А.А. №2273712 від 18 серпня 2016 року накладено арешт (а. с. 38).

27 лютого 2020 року старшим державним виконавцем Білопільського РВ ДВС Піскуном В.М. складено акт, відповідного до якого під час здійснення виїзду державного виконавця за зареєстрованим місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , не вдалося провести виконавчі дії, оскільки останній був відсутній вдома (а. с. 39). Проте, вказаний акт було складено без залучення понятих.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Абзацом 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перш ніж звертатися до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо виклику боржника, а у випадку його неявки перевірити поважність причин неявки на виклик державного виконавця.

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про привід боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 липня 2017 року, що б свідчило про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до ВДВС. При цьому суд враховує і заяву ОСОБА_1 , в якій останній заперечував зазначені факти.

Враховуючи, що належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що боржник викликався до державного виконавця, та що останній без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, суду надано не було, у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Піскуна Володимира Миколайовича, начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Краснянського Анатолія Анатолійовича про привід боржника ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя