МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/7745/18
Провадження № 22-ц/812/648/20
У Х В А Л А

27 травня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Яворською Ж.М., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Біцюка А.В. в приміщенні суду, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Південна Товарна Біржа, про визнання правочину дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Південна Товарна Біржа, про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначала, що 26 червня 1998 року на Південній Товарній Біржі вона уклала з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від імені якої діяла її матір ОСОБА_3 , договір купівлі - продажу нерухомого майна № 8941. На момент укладення договору, позивач та відповідачі були членами Південної Товарної Біржі зі статусом «Н». Договір зареєстровано на Південній Товарній Біржі за № 8941 від 26 червня 1998 року. За умовами договору ОСОБА_2 за ціною 2 000, 00 грн. придбала у відповідачів нерухоме майно - 2/40 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 складалося з: літ. А - житловий будинок, житлова площа 39,90 кв.м; літ.Б - житловий будинок, житлова площа 137,10 кв.:, літ. Г - житловий будинок, житлова площа 71,10 кв.м; літ. Щ - житловий будинок, житлова площа 24,20 кв.м; літ. З - сарай, літ. З' - сарай; літ. В сарай; літ. Ю - сарай; літ. Р - сарай; літ. У' - срай; літ. М - літня кухня; літ. К - душ; літ. У - сарай; літ. С' - літня кухня; літ. №1,3- щгорожі, літ. № 2 - споруда (далі Домоволодіння).

1/40 частка Домоволодіння належала ОСОБА_3 на підставі Рішення Заводського районного суду від 05.01.1995 року за № 2-1764, зареєстрованого КП ММБТІ 26.12.1995 року за реєстровим № 1875.

1/40 частка Домоволодіння належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом завіреного Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою 28.02.1997 року за реєстровим № 3-314, зареєстроване КП ММБТІ 03.04.1997 року за реєстровим № 1875.

Договір зареєстровано КП ММБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 8941 від 13 липня1998 року, що підтверджується реєстраційним написом.

Відповідно до п. 6 Договору відповідачі зобов`язалися звільнити Домоволодіння від всього побутового майна, здійснити виселення усіх проживаючих та надати для користування покупцю (Позивачу) не пізніше 26.06.1998 року. Умови Договору виконано сторонами повністю.

На момент укладання договору, він не підлягав нотаріальному посвідченню, а вважається укладеним з моменту реєстрації на біржі.

За умовами договору відповідачі продали належне їм майно позивачу, право власності якого було зареєстровано відповідно до вимог законодавства України чинних на момент укладання договору. З моменту державної реєстрації права власності позивача на 2/40 частки домоволодіння, право власності відповідачів на цю частку домоволодіння припинено, тобто з цього моменту відповідачі не мають права та можливості вчиняти будь-які правочини щодо розпорядження відчуженими 2/40 частками домоволодіння, зокрема, відчужувати. Чинним законодавством України передбачено, що лише власник майна, в даному випадку 2/40 частки домоволодіння, може вчиняти будь-які правочини щодо розпорядження майном, в тому числі відчуження. Тому договір не може бути нотаріально-посвідченим, так як це суперечить вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, на момент укладення договору законодавство України не вимагало нотаріального посвідчення угод укладених та зареєстрованих на біржі, якщо її учасниками є члени біржі, але після набрання чинності 01.01.2004 року ЦК України договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки позивач та відповідачі досягли згоди з усіх істотних умов договору та виконали у повному обсязі умови договору, а відносини, які виникли продовжують існувати після набрання чинності ЦК України, тому до цих відносин застосовуються положення ЦК України.

Внаслідок того, що договір нотаріально не посвідчений, позивачка позбавлена можливості в повній мірі реалізувати своє право власності, яке включає право володіння, користування та розпорядження домобудівлею.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила визнати дійсним договір №8941 купівлі-продажу нерухомого майна укладеного на Південній Товарній Біржі 26 червня 1998 року між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що був зареєстрований на Південній Товарній Біржі за № 8941 від 26 червня 1998 року та КП ММБТІ в реєстровій книзі за реєстровим №8941 від 13 липня 1998 року.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Визнано договір купівлі - продажу нерухомого майна № 8941, а саме 2/40 домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений на Південній Товарній Біржі 26.06.1998 року між покупцем ОСОБА_2 та продавцем ОСОБА_3 , яка діяла за себе та свою неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дійсним.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір, що був сплачений позивачем під час звернення до суду у розмірі 704, 80 грн.

Ухвалою Заводського районного м. Миколаєва від 23 січня 2020 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що у справі судом першої інстанції було ухвалено заочне рішення.

Главою 11 розділу 111 ЦПК України передбачено спеціальний порядок перегляду заочного рішення.

Так, згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вказаний порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Тобто, відповідно до норм діючого законодавства оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не зверталася до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення суду і у справі не ухвалювалось повторне заочне рішення суду. В той час як інший відповідач, а саме ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою з дотриманням порядку, передбаченого главою 11 розділу 111 ЦПК України.

За таких обставин заява ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала.

В той же час, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_3 її право на звернення до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення відповідно до глави 11 розділу 111 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 363, 368,381 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_4 на заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Південна Товарна Біржа, про визнання правочину дійсним повернути ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення відповідно до глави 11 розділу 111 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали складено 29 травня 2020 року