Провадження №2/523/1736/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна №26833 від 18.01.2001 року квартири квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого на Одеській товарній біржі, дійсним.

В обгрунтування вимоги позивач вказував на те, що він як покупець та ОСОБА_4 , діючий від іменні ОСОБА_2 , як продавець, виконали всі істотні умови договору, позивач вселився в квартиру, сплачує комунальні послуги, виконує усі права та обов`язки власника. На теперішній час позивачу стало відомо, що такий договір підлягає нотаріальному посвідченню.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, позивач ОСОБА_1 надав заяву про підтримання заявлених вимог та про слухання справи за його відсутності, в якій він не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін відповідно до ст.279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи було встановлено, що 18.01.2001 року ОСОБА_3 , діючий від імені ОСОБА_2 , продав, а ОСОБА_1 купив квартиру, яка має загальну площу 72,0 кв.м., корисну площу 66 кв.м., яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 43,8 кв.м., а також: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, за адресою: АДРЕСА_2 , договір зареєстрували на Одеській товарній біржі, реєстраційний №26833, але нотаріально його не посвідчили.

На підставі даного договору за позивачем з 23 січня 2001 року було зареєстровано право власності на придбаний об`єкт нерухомості в ОМБТІ та РОН під.№401-стр.95-кн. 14 доп.к (а.с.5-зворот).

Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідач ОСОБА_2 передав у власність позивача вказану квартиру, а позивач сплатив за це її вартість та вселився в житло. Дані обставини підтверджуються тим, що право власності на даний об`єкт нерухомості зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» на ім`я позивача.

Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Одеської обласної державної адміністрації про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Одеської області №298/А-2016 від 19.05.2016 року (в частині перейменування вулиць в місті Одесі) вул..Дніпропетровська длорога було перейменовано на вул. Семена Палія.

Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання законної сили Цивільним кодексом України і тому, відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.47 ЦК УРСР якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Покупець та продавець нотаріально договір не оформляли, так як працівники товарної біржі запевнили в тому, що біржові договори купівлі-продажу не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті договору.

Яких-небудь суперечок між сторонами договору судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст.227 ЦК Української УРСР 1963 року.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на 1998 рік, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, на підставі викладеного,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258-259, 263, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26833: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,0 кв.м., корисною площею 66,00 кв.м., яка складається з 3-х кімнат, житловою площею 43,8 кв.м., а також: кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, укладений 18.01.2001 року між ОСОБА_3 , діючим від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 , який був зареєстрований на Одеській товарній біржі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 25.05.2020 р.

Суддя: