Ухвала

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 761/44967/19

провадження № 61-6716ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати право підприємства «Валді-Україна» на державну реєстрацію до моменту повного завершення у встановленому законом порядку процедури ліквідації цього підприємства згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 03 лютого 2005 року у справі № 43/96; визнати незаконним внесення відповідачами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) запису від 20 червня 2017 року № 4017100 про припинення підприємства «Валді-Україна», «Стан суб`єкта: припинено»; визнати незаконним виключення відповідачами з ЄДР запису б/н, наявного в цьому реєстрі станом на 12 червня 2017 року: « ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор» (вимога щодо кожного з відповідачів); визнати незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н « ОСОБА_2 - голова комісії з припинення або ліквідатор»; визнати незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н: «Дата зняття з обліку: 20 червня 2017» стосовно зняття з обліку підприємства «Валді-Україна» в Головному Управлінні регіональної статистики; визнати незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н «Дата зняття з обліку: 20 червня 2017» стосовно зняття з обліку підприємства «Валді-Україна» в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві; стягнути з відповідачів солідарно на його користь заробітну плату (втрачений ним заробіток) як голови комісії з припинення (ліквідатора) підприємства «Валді-Україна» за час вимушеного позбавлення його відповідачами повноважень голови комісії з припинення (ліквідатора) підприємства «Валді-Україна» з 20 червня 2017 року до набрання законної сили судовим рішенням в цій справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про: визнання права підприємства «Валді-Україна» на державну реєстрацію до моменту повного завершення у встановленому законом порядку процедури ліквідації цього підприємства згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 03 лютого 2005 року у справі № 43/96; визнання незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису від 20 червня 2017 року № 4017100 про припинення підприємства «Валді-Україна», «Стан суб`єкта: припинено»; визнання незаконним виключення відповідачами з ЄДР запису б/н, наявного в цьому реєстрі станом на 12 червня 2017 року: « ОСОБА_1 - голова комісії з припинення або ліквідатор»; визнання незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н « ОСОБА_2 - голова комісії з припинення або ліквідатор»; визнання незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н: «Дата зняття з обліку: 20 червня 2017» стосовно зняття з обліку підприємства «Валді-Україна» в Головному Управлінні регіональної статистики; визнання незаконним внесення відповідачами до ЄДР запису б/н «Дата зняття з обліку: 20 червня 2017» стосовно зняття з обліку підприємства «Валді-Україна» в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року (повний текст якої складено 19 березня 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року - без змін.

13 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 420,40 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 22 травня 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, містить обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, оплачена судовим збором.

Оскільки вищевикладені доводи касаційної скарги, що є підставою для відкриття касаційного провадження, викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/44967/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій незаконними та стягнення заробітної плати.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 червня 2020 року.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. О. Кузнєцов

М. Ю. Тітов