Справа №297/828/20
28 травня 2020 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі Кузьма Т.В., з участю представника позивача Литвина С.Й. , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданнів залі суду цивільну справу за позовом Литвина Степана Йосиповича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-
Відповідача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов, від нього не надходило (а.с. 21).
Разом з тим, в судовому засіданні, представник позивача Литвин С.Й. не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Стаття 321 ЦК України закріплює принцип непорушності права власності, згідно якого ніхто не може бути протиправно позбавленим права власності чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦПК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.
На ствердження, вищенаведеного, позивачем до матеріалів позовної заяви приєднано копії фотознімків (а.с. 9-11).
Так, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, позивачем в ході судового розгляду справи, не доведено обставини, на які останній посилається як на підставу своїх вимог.
Крім того, доказів того, що такі копії фотознімків стосуються саме вищевказаної земельної ділянки, в ході судового розгляду справи, також надано не було.
Разом з тим, суд враховує, що будь-яких інших доказів на ствердження своїх позовних вимог, позивачем не надано.
Також, суд враховує, що позивачем не зазначено, до якого саме стану остання просить привести земельну ділянку. Таке не конкретизовано в судовому засіданні і представником позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем ОСОБА_3 прав позивача ОСОБА_2 , як власника вищевказаної земельної ділянки та створення перешкоди у користуванні такою.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги позивача не обгрунтованими, не доведеними, в задоволенні яких слід відмовити.
Керуючись ст. 152 ЗК України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-
З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 02 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Фейір О. О.