Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/289/20

Номер провадження: 2/511/207/20

26 травня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянська міська рада Одеської області, третя особа: Регіональний сервісний центр в Одеській області територіальний сервісний центр № 5146 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на автомобіль по праву спадкування за заповітом.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Роздільнянської міської ради Одеської області, в якій просила:

-встановити факт, що автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , який був отриманий у власність спадкодавцем відповідно до Договору дарування від 23.02.1990 року №369 посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності по праву спадкування за заповітом на автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому автомобіль автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким він заповів позивачу по справі все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось. Коли вона у встановленому порядку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини то їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при вивчені нотаріусом документів встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_5 , виданого 18.12.2018 року Роздільнянським районним відділом РАЦС ГТУЮ в Одеській області актовий запис складено по відношенню до померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповідно до відповіді Регіонального сервісного центра в Одеській області територіальний сервісний центр №5146 за даними ЄДР МВС НАІС зазначений вище транспортний засіб зареєстровано за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначена обставина стала підставою для відмови нотаріусом в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом №417/02-14 та пропоновано звернутися до суду щодо вирішення питання стосовно спадкування на зазначене майно. Тому просила: встановити факт, що автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за нею, право власності по праву спадкування за заповітом на вказаний автомобіль.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Роздільнянського районного суду від 05 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач: Роздільнянська міська рада Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду відзив ( а.с.36), в якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнали в повному обсязі та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с.147 )

Треття особа: Регіональний сервісний центр в Одеській області територіальний сервісний центр № 5146 про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином. ( а.с. 139)

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданого 18.02.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №726. (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді автомобіля ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , який був отриманий у власність спадкодавцем відповідно до Договору дарування від 23.02.1990 року №369, посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори, що підтверджується технічним паспортом автомобіля НОМЕР_7 від 08.10.1988 року.( а.с.9)

Відповідно до Висновку №93/Р/19 від 02.12.2019 року вартість автомобіля, що є предметом спадщини становить 30 073,36 грн.

На день смерті ОСОБА_2 заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкоємців які б мали право на обов`язкову частку в спадщині не має.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склав заповіт від 29.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Івановою А.Й Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №3092, згідно якого заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. ( а.с.8).

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини..

Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 виданого 07.11.2009 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала 07.11.2209 року шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінивши прізвище на ОСОБА_5 , актова запис №206. ( а.с.18)

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Іванової А.І. Роздільнянського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №69/2018.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №69/2018, заведеної 19.12.2018 року приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Івановою А.Й. (а.с.44-134), позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини. При оформленні спадщини ОСОБА_1 приватним нотаріусом 16.10.2019 року видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за № 862 ( а.с.113) та на грошові вклади у Акціонерному Товаристві Комерційного Банку «ПриватБанк», зареєстровано в реєстрі №863 ( а.с.116). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 . було відмовлено, у зв`язку з тим, що при вивченні документів нотаріусом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 18.12.2018 року Роздільнянським районним відділом РАЦС ГТУЮ в Одеській області актовий запис складено по відношенню до померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центра в Одеській області територіальний сервісний центр №5146 за даними ЄДР МВС НАІС зазначений вище транспортний засіб зареєстровано за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .Зазначена обставина стала підставою для відмови нотаріусом в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом №417/02-14. ( а.с. 20)

У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно Договору Дарування від 23.02.1990 року, посвідчений державним нотаріусом Левенец Т.Ф. Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі за № 369, ОСОБА_6 подарив дочки ОСОБА_7 та зятю ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Родинні відносини перевірені свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 , виданогоБециловською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, 10.12.1984 року. ( а.с.142-143)

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , виданого Бециловською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, 10.12.1984 року на підставі актового запису № 8, батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одружився ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати змінила прізвище на - ОСОБА_9 . ( а.с.151)

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 виданого 12.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №8. (а.с.152).

Відповідно до екзаменаційної картки водія від 30.10.1980 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшов навчання за програмою - шофер категорії «В» при Одеській автошколі. ( а.с. 153)

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_11 виданого ДАІ МВС- УВС Одеської області від 30.10.1980 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 отримав посвідчення водія.( а.с.154)

На підставі викладеного, суд вважає достовірно встановленим факт, що автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , який був отриманий у власність спадкодавцем відповідно до Договору дарування від 23.02.1990 року №369 посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його власність.

Стаття 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 37 Постанови від 07.02.2014р. №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ зазначає, що позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У цьому ж пункті Постанови Пленум ВССУ наголошує, що виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, зокрема, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами.

Крім того, Верховний Суд України у своєму Узагальненні «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» звертає увагу, що передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем доказів того, що це право оспорюється або не визнається відповідачем суду не надано та не надано доказів того, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, суд не вбачає підстав для захисту не порушеного права власності позивача.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль по праву спадкування за заповітом, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.ст.15,328,392,1216,1217,1223,1269-1270,1296,1297 ЦК України, керуючись ст.ст.4,18,19,76-81,95,200,211, 258-259,263-265,273,315,319, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роздільнянська міська рада Одеської області, третя особа: Регіональний сервісний центр в Одеській області територіальний сервісний центр № 5146 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на автомобіль по праву спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Встановити факт, що автомобіль ВАЗ-2121, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , держ.номер НОМЕР_3 , який був отриманий у власність спадкодавцем відповідно до Договору дарування від 23.02.1990 року №369 посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В інший частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текс виготовлений та підписаний суддею 26.05.2020 року.

Суддя С. І. Гринчак