Справа № 495/9249/19
З а о ч н е р і ш е н н я
27 травня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі - Славич Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту втрати Державного акту, спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту втрати Державного акту, спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.
В судове засідання адвокат Янков І.Д., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 не з`явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просить задовольнити.
В судове засідання представник Білгород-Дністровської районної державної адміністрації с області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.
Згіно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане Посольством України в Республіці Молдова від 21.11.2018 року, актовий запис №3.
Мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіла позивачу належне їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, в тому числі і на земельну ділянку № НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_3 , розміром 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області і належала їй на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №034000 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 12 січня 2004 року. Заповіт посвідчено за місцем її проживання, секретарем виконавчого комітету Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Берегой С.М. та зареєстровано в реєстрі за №121.
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Іваницького О.Ю. з заявою про прийняття спадщини згідно Заповіту. Але у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку було відмовлено, що підтверджується листом нотаріуса про відмову вчинення нотаріальних дій від 03.10.2019 року вих. №265/02-17.
Мати позивача ОСОБА_2 була похилого віку й потребувала постійного догляду через хворобу, вона проживала із позивачкою на протязі тривалого часу і до дня її смерті за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 , де позивач доглядала за нею та вела спільне господарство.
Також факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується письмовим підтвердженням наданим прімарем комуни ОСОБА_3 №875 від 19.09.2019 року та довідкою про місце проживання позивача №883 від 27.09.2019 року.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п..
Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом.
Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О . В. за вих. № 3367/01-16 від 26.10.2019 року, згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.
Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №034000 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 12 січня 2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 11 березня 2003 року, №309/2003 зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №493/10 на ім`я ОСОБА_2 був втрачений.
Позивачем були вжиті заходи щодо розшуку втраченого державного акту, а саме опубліковане відповідне оголошення про втрату Державного акту в газеті "Слово Придністров`я", однак позитивних результатів вказані заходи не дали, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У п.1 ППВСУ від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою ПВСУ від 25.05.1998 року №15) вказується, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту втрати Державного акту, спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.
На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 392, 1216, 1217, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 293, 315, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про встановлення факту втрати Державного акту, спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності - задовольнити.
Визнати втраченим Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №034000 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 12 січня 2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 11 березня 2003 року, №309/2003 зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №493/10 на ім`я ОСОБА_2 .
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя