Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/414/20
Номер провадження2/711/984/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за позовом адвоката Грушевого Юрія Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Адвокат Грушевий Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтовує тим, що 15.08.2017 ОСОБА_1 дала в борг 768900грн. ОСОБА_2 , про що свідчить письмова розписка від 15.08.2017р., що написана власноручно позичальником.

Відповідач зобов`язується повернути вказані кошти через два роки, тобто 15.08.2019р.

Станом на день подання позовної заяви ОСОБА_2 борг не віддав, чим порушив виконання свого зобов`язання.

На звернення, з проханням повернути кошти, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. Лише повідомив про те, що в нього відсутні кошти на погашення боргу. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення вирового вирішення спору, позивач вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом, та просила стягнути з відповідача на її користь борг в розмірі 90400грн..

Разом з позовною заявою адвокатом подано заву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно, що реєстроване на праві власності за ОСОБА_2 , а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання з розгляду даної справи.

16 березня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог. Таким чином, позивач просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 768900грн., оскільки саме таку суму отримав відповідач в борг від позивача за розпискою від 15.08.2017р. та зобов`язувався повернути в строк до 15.08.2019р.

До початку підготовчого засідання позивач подала заяву про затвердження укладеної між ними мирової угоди, яку просять затвердити, за наступних умов.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року було відмовлено сторонам в затвердженні мирової угоди.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Зазначено, що збільшенні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свій борг перед ОСОБА_1 в розмірі 768900грн визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Також не заперечує проти покладення на нього судових витрат. Просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

В матеріалах справи містяться розписка від 15.08.2017р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 768900грн та зобов`язується повернути 15.08.2019р..

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також, засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Такий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку прийнятому у Постанові ВСУ від 18.09.2013 р. по справі 6-63цс13.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З врахуванням вказаних вимог закону, наявності дій по передачі кошів і їх отримання відповідачем згідно розписки між позивачем і відповідачем укладено правочин, який по суті є договором позики.

Згідно розписки позичальник ОСОБА_2 зобов`язався повернути суму позики отриману ним 15.08.2017р. - в розмірі 768900грн. в строк до 15.08.2019 року, однак в порушення умов договорів позики, взяті на себе зобов`язання не виконав і не повернув належні позивачу грошові кошти.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу суму боргу за договорами позики в розмірі 768900грн.. Крім того, зазначені обставини визнаються сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь боргу за договором позики від 15.08.2017р. у розмірі 768900грн підлягає до задоволення.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд приходить до наступних висновків.

Звертаючись до суду з даним позовному, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 904грн, що підтверджується відповідною квитанцією № 0.0..1 від 21.01.2020р. (а.с. 1) та сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40грн., що підтверджується відповідною квитанцією №0.0..1 від 21.01.2020р. (а.с.12).

Разом з тим, ціна збільшених позовних вимог позивача складає 768900грн. Відтак, позивач мала сплатити судовий збір за подання позовної вимоги майнового характеру в сумі 7689грн.

За таких обставин, у відповідності до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача понесені нею витрати пов`язані із розглядом справи, а саме зі сплати судового збору в розмірі 904грн. та зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40грн., а всього судових витрат в розмірі 1324,40грн.

Також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 6785грн..

На підставі ст. ст. 526, 533, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 22.02.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 31.05.2006р., РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 15 серпня 2017 року в розмірі 768900 (сімсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 904грн. та зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40грн., а всього судових витрат в розмірі 1324,40грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 6785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р. В. Демчик