Ухвала

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 477/875/19

провадження № 61-4213ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області

від 20 листопада 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, зокрема, для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 19 300 грн.

У квітні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового зборуна підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір». Зазначає, що ОСОБА_1 знаходиться

у вкрай скрутному матеріальному становищі, його підприємницька діяльність призупинена, він ніде не працює. Всі заощадження, які були у нього, витрачаються на утримання сім`ї та сплату комунальних послуг.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND»

від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого

2014 року, пункт 111).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що зазначені обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення

ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки не характеризують його майновий стан та не свідчать про наявність умов, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору. До клопотання не додано доказів, які свідчать скрутний майновий стан ОСОБА_1 . Тому клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір», а саме 19 300 грн.

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_1 строку для усунення недоліків касаційної скарги, для сплатити судового збору.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»

від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України

з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів,

а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України та Законом № 540-IX,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2019 року.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

На підставі пункту третього Розділу ХII «Прикінцевих положень» ЦПК України до зазначеного строку не зараховується час дії карантину, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков