Справа № 930/2509/19
Провадження №2/930/158/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.05.2020 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи її тим, що21 травня 2019 року в м. Немирів по вул. Горького мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів Mercedes Sprinter, державний № НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 та Toyota Camry, державний № НОМЕР_2 , власником якого є позивачка - ОСОБА_1 .

В результаті ДТП автомобіль позивачки ОСОБА_1 зазнав значних механічних пошкоджень, що призвело до завдання їй збитку.

Відповідно до постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року, винуватцем зазначеної ДТП є водій автомобіля Mercedes Sprinter, державний № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

Згідно чинного законодавства, в ДТП, що мала місце 21 травня 2019 року із участю автомобіля Позивача, має нести відповідальність саме винна особа в ДТП в повному обсязі. Винною особою в цій ДТП згідно вище вказаної постанови є Відповідач.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом № АО/0235623.

Позивачка, як потерпіла в ДТП, з метою отримання відшкодування шкоди, звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та надала необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування Позивачу лише в розмірі 62721,46 грн., однак виплачена сума страховою компанією є не повним відшкодуванням завданого збитку і фактичний розмір шкоди, яку поніс Позивач є значно більшою, оскільки згідно звіту незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Camry, державний № НОМЕР_2 , становить 104345,17 грн.

Позивачка, як потерпіла особа, має право в даному випадку, вимагати відшкодування різниці між розміром шкоди та розміром виплати здійсненої ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» безпосередньо від винуватця ДТП, яким є Відповідач, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того позивачка вважає, що їй, також, завдано і моральної шкоди в результаті ДТП, яка проявляється втому, що вчинене ДТП сталося не за волевиявленням позивача, та призвело до

непередбачуваних негативних змін в житті Позивачки та житті її сім`ї, до зміни планів у житті в зв`язку з пошкодженням автомобіля, позивачка та її родина зазнали душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням автомобіля, оскільки збиток за пошкодження автомобіля в повному обсязі не відшкодовані на сьогоднішній день, а відповідач відмовляється у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, чим, також, завдає моральних та душевних страждань Позивачу;

В результаті ДТП позивачка позбавлена можливості використання пошкодженого автомобіля. У зв`язку із пошкодженням автомобіля порушився нормальний спосіб життя позивачки, оскільки, вона постійно використовувала автомобіль, як для особистих потреб, так і для роботи. Після ДТП минув вже значний проміжок часу, а позивачка ще й досі не отримала відшкодування завданого збитку, що призводить до хвилювань та переживань, оскільки автомобіль не відремонтовано по сьогоднішній день через брак коштів. У зв`язку з чим, позивачка вважає, що їй завдано моральну шкоду, яку вона розцінює у розмірі 25000,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.10.2020 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача та відповідача заяв і клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 16.10.2020 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою від 19.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовільнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив хоча про час день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим 26.05.2020 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено особу позивачки ОСОБА_1 (а.с.7), яка є власником автомобіля марки TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 14.06.2019 року, справа №140/1425/19 вбачається, що 21.05.2019 року о 15 год. 10 хв., в м. Немирів по вулиці Горького водій ОСОБА_2 , керував автомобілем MERCEDES -BENZ SPRINTER д/н НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA д/н НОМЕР_2 під керуванням гр.. ОСОБА_4 внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження. Під час розгляду справи водій ОСОБА_2 , вину в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю. ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.9).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №16041 від 26.06.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 становить 104345, 17 грн., а витрати за послуги оцінювача становлять 2500,00 грн. (а.с.10-29).

Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом № АО/0235623, тому позивачка як потерпіла в ДТП, з метою отримання відшкодування шкоди, звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та надала необхідні документи для виплати страхового відшкодування, а ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування Позивачу в розмірі 62721,46 грн. (а.с.31).

Згідно ст.. 1194 ЦК України відповідач по справі зобов`язаний сплатити позивачці різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 44 437,30 грн, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того позивачка вважає, що відповідачем по справі їй завдано і моральну шкоду, яку вона розцінює у сумі 25 000,00 грн.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до п. 2 ст. 1187 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно п. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно п. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

П. З ст. 22 Цивільного кодексу України зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

П. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивачі зазнали у зв`язку з протиправною поведінкою щодо них, членів їхніх сімей чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням їхнього майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.

Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Висновки суду

З огляду на викладене, виходячи із засад розумності та справедливості, суд, оцінюючи докази, надані позивачем, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, відзив щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 44437,30 грн підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від31.03.1995 №4«Про судовупрактику всправах провідшкодування моральної(немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталась рік тому, а саме 21.05.2019 року, а відповідач по справі не відшкодував завданої шкоди та не здійснював жодних дій по відшкодуванню матеріальної шкоди, у зв`язку з чим позивачка зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням автомобіля та позбавлена можливості протягом року використовувати власне майно, а тому суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в повному обсзі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати у розмір 768 грн.40 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 .

Керуючись ст.. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК ЦК України, 12, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 284, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 44437,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак згідно дії Закону 540-ІХ на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється, а тому заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а згідно дії Закону 540-ІХ не пізніше двадцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а згідно дії Закону 540-ІХ не раніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством з урахуванням дії закону 540-ІХ.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення буде виготовлено в строк не більше ніж десять днів з моменту ухвалення вступної та резолютивної частини рішення.

Головуючий: О.П.Царапора