№ 336/2925/19
провадження № 2/336/123/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду звищевказаним позовом, в якому зазначив, що згідно судового наказу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 336/3457/18 від 13.07.2018 р. з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2018 р. внесено виправлення до судового наказу, з зазначенням дати стягнення - 22.06.2018 р.

З 2018 р. він постійно сплачував аліменти ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини, проте відповідач використовувала грошові кошти не за призначенням.

Він забезпечував доньку їжею, іграшками, ліками та одягом, що підтверджується чеками, загальна сума покупок за якими складає 2019,02 грн.

На цей час у нього існує борг по сплаті аліментів ОСОБА_2 на утримання дитини.

04.04.2019 р. ОСОБА_3 було доставлено бригадою швидкої допомоги до лікарні, де весь час з дитиною знаходися саме позивач, який опікувався донькою, турбувався про її здоров`я, купував необхідні ліки.

Після виписки з лікарні, дитина проживає разом з ним та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 .

Наразі ним подано позов до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Оскільки дитина проживає наразі з ним, він повністю утримує та забезпечує доньку, вважає, що існують підстави для припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача.

Посилаючись на 182, 192, 197, 273СК України, ОСОБА_1 просить припинити нарахування на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , які стягуються на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3457/18 від 13.07.2018 р., починаючи з 04.04.2019 р.; зменшити борг по аліментам, нарахований на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.07.2018 р. на суму 2019,02 грн.

Ухвалою від 23.05.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.06.2019 р.

20.06.2019 р. розгляд справи відкладено на 16.09.2019 р. у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

16.09.2019 р. розгляд справи відкладено на 24.10.2019 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

24.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 19.12.2019 р. за клопотанням позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

19.12.2019 р. розгляд справи відкладено на 14.04.2020 р. через першу неявку позивача на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

14.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 25.05.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (а.с.37-39).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи, в процесі розгляду справи подала відзив на позов (а.с.21-24).

Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги позицію відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом з письмових доказів, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2018 р., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8, 9).

ОСОБА_3 04.04.2019 р. була доставлена до лікарні і після виписки мешкає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини не заперечувались відповідачем.

Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Ч.1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Це також кореспондується з положеннями ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України, має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з квітня 2019 року проживає з ним.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З огляду на викладене, враховуючи те, що з 04 квітня 2019 року дитина проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки, суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів.

Разом з тим, суд не встановив законних підстав для зменшення боргу ОСОБА_1 по аліментам на суму 2019,02 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зменшення розміру аліментів та припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.

Припинити нарахування та стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя № 336/3457/18 від 13 липня 2018 року, починаючи з 04 квітня 2019 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення боргу по аліментам - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 28 травня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк