Провадження №2-р/369/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Одинцов О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 до суду із заявою про роз`яснення судового рішення. Свою заяву мотивували тим, що відділі на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17 листопада 2016 року.

Проте дане рішення є незрозумілим в частині, що стосується сплати аліментів після досягнення старшою донькою ОСОБА_5 , 2000 року народження, 18-річного віку. Враховуючи положення СК України, ними подано до державного виконавця заяву про надання нового розрахунку. В усному порядку, йому було повідомлено, що ніякого нового розрахунку виконавець робити не буде, бо в рішенні суду нічого не вказано.

Оскільки в рішенні суду не конкретизовано порядок сплати аліментів по досягненню дитиною повноліття, тому просив суд роз`яснити рішення суду у справі №369/10653/16ц ьза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у частині порядку стягнення аліментів після досягнення ОСОБА_6 , 2000 року народження, 18-річного віку.

У судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились. Про час та місце розгляду заяви повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За ст..267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Аналогічні права закріплені ст.31 Закону України «Про виконавче провадження»: у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту..

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2016 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 17 листопада 2016 року..

На виконання рішення суду 08 лютого 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист №369/10653/16ц.

Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Питання про роз`яснення рішення суду вирішується ухвалою суду. У резолютивній частині ухвали суд роз`яснює як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст написаного в рішенні. При цьому суд не може змінювати змісту рішення суду. Передбачене зазначеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі при його виконанні, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Тобто роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Описова, мотивувальна та резолютивна частини рішення суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз`яснення не потребують.

За ст.182 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» регламентується порядок стягнення аліментів. Зокрема, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: подання заяви стягувачем або боржником.

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 надіслав заяву старшому державному виконавцю щодо нового розміру аліментів.

Матеріали справи не містять доказів надання виконавцем відповіді на дану заяву. Посилання заявника, що державний виконавець в усному порядку повідомила про небажання здійснити перерахунок, суд до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не надано, зважаючи на обов`язок виконавця надати такий розрахунок.

За ст.72 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки доводи заяви про роз`яснення рішення суду ґрунтуються на роз`ясненні виконання судового рішення, що відноситься до повноважень виконавчої служби та врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» та нормами Сімейного кодексу, а рішення суду є зрозумілим та додаткового роз`яснення не потребує, та його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, тому у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суд відмовляє.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Також суд звертає увагу на те, що заявником фактично перекладаються функції виконання судового рішення. Разом з тим, такими повноваженнями суд не наділений, а лише перевіряє повноту, правильність, законність здійснення виконавчих дій. Якщо заявник вважає, що виконавець на його заяву не надає розрахунок, або наданий розрахунок є неправильним, то дії, рішення та бездіяльність виконавця може бути оскаржена зацікавленими особами і підлягатиме перевірці в судовому порядку. Також з поданої заяви не вбачається в чому саме є незрозумілим прийняте судом рішення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 271, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 23 березня 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич