Справа № 534/1120/18
Провадження № 2/524/1705/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., при секретарі судового засідання - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді та заяву судді про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2020 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука із Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла вказана цивільна справа, яка після проведення 14 травня 2020 року автоматичного розподілу була передана судді Нестеренку С.Г.

Розгляд справи згідно ухвали суду від 14 травня 2020 року під головуванням судді Нестеренка С.Г. було призначено у підготовчому судовому засіданні на 08 год.30 хв. 25 травня 2020 року з одночасним задоволенням клопотання заявника ОСОБА_1 про здійснення розгляду в режимі відеоконференцзв`язку, оскільки справа перебувала у провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області, Козельщинського, Кобеляцького та Кременчуцького районних судів Полтавської області, де підготовче судове засідання фактично не було проведено внаслідок задоволення заяв суддів про самовідводи у зв`язку з постійними діями ОСОБА_1 щодо затягування розгляду справи, поданням ним численних скарг та заяв про відводи всіх суддів, порушень кримінальних проваджень стосовно суддів за його заявами.

22 травня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Нестеренка С.Г., як головуючого у справі судді, яка була сформована в системі «електронний суд» та яка була передана судді 22 травня 2020 року, з посиланням на те, що суддею Нестеренком С.Г. було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців, що ухвалою суду від 13 травня 2020 року прийнято самовідвід як головуючого у справі за вказаною скаргою, на факт подання ним заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Головуючий заявив самовідвід, посилаючись на підстави згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, вислухавши заяву про відвід та заяву головуючого про самовідвід, встановив наступне.

12 травня 2020 року судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Нестеренку С.Г. після прийняття ухвалою суду від 08 травня 2020 року (головуючий - суддя Предоляк О.С.) самовідводу судді Предоляк О.С. та проведення 08 травня 2020 року автоматичного розподілу було передано матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державних виконавців.

Розгляд скарги згідно ухвали суду від 12 травня 2020 року (головуючий - суддя Нестеренко С.Г.) було призначено у судовому засіданні на 08 год.30 хв. 18 травня 2020 року з одночасним задоволенням клопотання заявника ОСОБА_1 про здійснення розгляду в режимі відеоконференцзв`язку.

До цього, ухвалою суду від 07 травня 2020 року (головуючий - суддя Нестеренко С.Г.) було відхилено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Предоляк О.С.

Ухвалою суду від 13 травня 2020 року у вказаній цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців заява головуючого у справі судді Нестеренка С.Г. була задоволена.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; заявляю у даній справі самовідвід з метою усунення будь-яких сумнівів у моїх неупередженості, об`єктивності та безсторонності, і прошу суд прийняти самовідвід.

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд звертає увагу на те, що неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Суд також враховує, що головуючий у справі - суддя Нестеренко С.Г. своєчасно та у якомога найкоротший строк здійснив відповідні дії щодо призначення розгляду справи у судовому засіданні з викликом учасників справи із задоволенням клопотання ОСОБА_1 про здійснення відеоконференцзв`язку.

До того ж, суд констатує, що із учасниками вказаної цивільної справи, головуючий не перебуває у родинних та будь-яких інших відносинах, які свідчили б про заінтересованість судді на користь певних осіб, з ними не є знайомим, зустрічей з ними не мав, жодних негативних висловлювань та незаконних дій або бездіяльності стосовно них не вчиняв, результати розгляду справи не обговорював та не висловлював.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідач-позивач ОСОБА_1 , зловживаючи своїми процесуальними правами, штучно створює обставини щодо навмисного затягування розгляду справи внаслідок того, що постійно обвинувачує суддів Комсомольського міського суду Полтавської області, Козельщинського районного суду Полтавської області, Кобеляцького та Кременчуцького районних судів Полтавської області, Автозаводського районного суду міста Кременчука в упередженості та необ`єктивності стосовно нього.

Звідси, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нестеренка С.Г. на підставі п.п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Однак, розгляд справи під головуванням судді Нестеренка С.Г. є у подальшому фактично є неможливим, оскільки реально ставить під сумнів неупередженість, об`єктивність та безсторонність судді, бо постановлення будь-якого рішення суду під головуванням цього судді у цій справі залежно від результатів розгляду буде розцінюватися у відповідних випадках як прояв тиску одного із учасників справи з однієї сторони на суддю або іншого учасника справи з іншої сторони як прояви помсти стосовно відповідного учасника справи, враховуючи безпідставні звинувачення зі сторони ОСОБА_1 на дії головуючого, які також окремо створюють обставини щодо неможливості подальшого розгляду справи в такому складі суду, та, що мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Зазначене питання вирішує суд, який розглядає справу.

Тому, відповідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, необхідно задовольнити заяву головуючого та прийняти від нього самовідвід по справі.

Керуючись ст.ст. 36, 258-260, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву головуючого по справі про самовідвід - задовольнити.

Прийняти самовідвід судді Нестеренка С.Г. по справі.

Відхилити заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Передати справу до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: