233 № 233/5916/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу №233/5916/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу»,

У С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з відповідним позовом, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що з травня 2018 року вони припинили спільне проживання у зв`язку зі сварками, які виникли на ґрунті подружньої зради відповідача. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає, що шлюб зберегти неможливо. Спору з приводу спільного майна між ними не має.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову.

Відповідач ОСОБА_2 , позиція якого з приводу виниклого спору з`ясована в порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифіковану із застереженнями Законом № 240/94-ВР (240/94-ВР) від 10.11.94, згідно з протоколом судового засідання Бєловського районного суду Курської області РФ від 30.12.2019 позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розгляд цивільної справи у його відсутність (а.с.30-31).

З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ст.ст.200 ч.3, ст.206 ч.4 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків:

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом установлено:

23 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької обл. зареєстрований шлюб між громадянином України ОСОБА_2 і громадянкою України ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №50 (а.с.3).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Шлюбні відносини між сторонами припинені.

Про наявність спору з приводу місця проживання дитини, а також з приводу спільного майна сторонами не заявлено.

Можливість примирення позивачка виключила.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зазначена у позовній заяві адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт Серії НОМЕР_2 , виданий ТП УФМС Росії по Курській області у Біловському р-ні 18.03.2014) «про розірвання шлюбу» - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 і громадянкою України ОСОБА_3 , зареєстрований 23 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької обл., актовий запис №50, розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя