СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/90/20
ун. № 759/5197/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,-

встановив:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна.

Ухвалою судді від 23.03.2020 року провадження у справі відкрито та призначено дату підготовчого судового засідання.

Представник позивача у справі подав до суду 22.05.2020 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Toyota Camry, 2007 р.в. дата реєстрації 08.08.2019 року та транспортний засіб марки Hyundai Getz, 2008 р.в. дата реєстрації 22.09.2018 року, що належить відповідчу на праві власності.

В обґрунтування заяви, позивач посилається на те, що вжиття заходів до забезпечення позову забезпечить можливість реального захисту інтересів позивача в разі задоволення позову.

Вказану заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 2 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик, що відповідач в подальшому може здійснити будь-яким чином відчуження належних йому автомобілів, що унеможливить виконання рішення суду у справі.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами, з огляду на що, суд дійшов висновку про забезпечення позову у той спосіб, який визначений позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Toyota Camry, 2007 р.в. дата реєстрації 08.08.2019 року та транспортний засіб марки Hyundai Getz, 2008 р.в. дата реєстрації 22.09.2018 року, що належить відповідчу на праві власності, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк пред"явленя до виконання протягом 3 років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи та підлягає негайному виконанню.

Суддя Т.О. Величко