СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/170/20
24 квітня 2020 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Гродського П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення,
у серпні 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовними вимогами, просить суд визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування ізольовану кімнату площею 10,0 кв.м, а відповідачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 надати дві кімнати площею 16,0 кв.м (разом з балконом площею 6 кв.м) та 14,8 кв.м, залишивши інші місця загального користування, а саме: кухню, вбиральню, коридор, та ванну кімнату у спільному користуванні сторін; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні належною їй 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язати її надати позивачу ключі від вхідних дверей цієї квартири; вселити ОСОБА_1 в кімнату площею 10,0 кв.м. квартири АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач успадкувала після смерті своєї матері усе її майно, рухоме та нерухоме у тому числі 1/4 частину спірної квартири у якій також зареєстровані власники, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким теж належить по ј частині зазначеної квартири, однак у ній проживає лише відповідач по справі, яка у свою чергу не допускає позивача до спірної квартири, незважаючи на виклики поліції, при цьому позивач доглядала за своєю матір`ю, оскільки та потребувала сторонньої допомоги після смерті чоловіка, а тому на той час позивач проживала у кімнаті №3 спірної квартири, а мати проживала у кімнаті № 2, після смерті матері з 2017 р. позивач неодноразово намагалася вселитися до квартири АДРЕСА_1 , але не змогла, оскільки ОСОБА_2 замінила замки на вхідних дверях, а тому в даний час відсутня можливість досягти згоди щодо користування майном при спільній частковій власності, так само не можливо за угодою сторін встановити конкретний порядок користування місцями загального користування через перешкоди, які чинить відповідач по справі.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.09.2017 відкрито провадження по справі в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15.12.2017 (а.с. 43).
У зв`язку з набранням чинності з 15.12.2017 Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України», згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15.12.2017.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися повторно про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 47-50, 56, 183-186).
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім
Судом встановлено, що 28.02.1964 ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис №1302 Палацом одруження в м. Києві (а.с. 30).
У вказаному шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилося двоє дітей, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 84).
У свою чергу ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 », а ОСОБА_2 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с. 15, 85).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с. 32).
13.11.2014 ОСОБА_4 було складено заповіт яким все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 17).
16.11.2016 рішенням Святошинського районого суду м. Києва визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину спірної квартири (справа № 759/1942/16-ц) (а.с. 20-22).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (а.с. 36).
07.11.2016 позивач звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері (спадкова справа № 1404/16) (а.с. 59).
11.07.2017 державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної конторі видала на ім`я позивача Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/8 частину спірної квартири АДРЕСА_1 (що належала померлій ОСОБА_4 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2015) (а.с. 149).
Постановою державного нотаріуса Дванадцятої КДНК Товарушкіній Л.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її матері ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що посдвідчують право власності спадкодавця на таке майно (а.с. 166).
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2019 визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала її померлій матері ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва 28.04.1999, розпорядження №2633, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 17.05.1999 за реєстровим №4535 в реєстровій книзі д.955-47.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності (35341725) 30.01.2020 за ОСОБА_1 на підставі рішення суду, провадження №2/759/1581/19, серія та номер: 759/11443/18, виданий 11.12.2019, видавник: Святошинський районний суд м. Києва, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50979723 від 05.02.2020 ОСОБА_11 Департамент з питань реєстрації реєстрації виконавчого органу КМР (КМДА).

Як вбачається із висновків від 23.02.2016 та від 27.04.2017 складених працівниками Святошинського УП ГУНП у м. Києві встановлено, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 виник конфлікт на фоні того, що остання виганяє, а також не допускає позивача до квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві спільної часткової власності (а.с. 37, 38).

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25.03.2017 (а.с. 16).

Відповідно до довідки КП «Центр Комунального сервісу» №22/08-0,3-2575 від 06.12.2016 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрвоані ОСОБА_2 з 30.04.1982 та ОСОБА_3 з 05.01.1983 (а.с. 74).

Стаття 150 ЖК України встановлює право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуватися ним (нею) для особистого проживання. Частиною 4 статті 9 ЖК України закріплено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що вона не може вільно користуватись належною їй власністю, оскільки відповідач не пускає її до квартири.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Такі ж положення містяться і в ст. 321 ЦК України.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, позивач як співвласник спірної квартири має право на користування нею і тому її позовні вимоги про зобов`язання відповідаа не чинити перешкоди у користуванні квартирою та її вселення в спірне жиле приміщення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1280 (тисячу двісті вісімдесят) грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 358, 391 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задовольнити.

Встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування ізольовану кімнату площею 10,0 кв.м, а відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати дві кімнати площею 16,0 кв.м (разом з балконом площею 6 кв.м) та 14,8 кв.м, залишивши інші місця загального користування, а саме: кухню, вбиральню, коридор, та ванну кімнату у спільному користуванні сторін.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні належною їй 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей цієї квартири.

Вселити ОСОБА_1 в кімнату площею 10,0 кв.м квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір по справі у розмірі 1280 (тисячу двісті вісімдесят) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 30.04.2020.