Провадження № 6/545/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 року м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючий суддя Шелудяков Л.В.

секретар Плескач І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсортінгова компанія «Ріко» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-02056/11, де боржником є ОСОБА_1

встановив:

Представник ТОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження мотивуючи тим, що у провадженні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, наразі Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 51489193 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованості за кредитним договором № 125-059 від 11.12.2007 року згідно з виконавчим листом, виданим 01.08.2012 року Полтавським районним судом Полтавської області у цивільній справі № 2-02056/11 (на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від від 26.06.2012 про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно заборгованості по кредитному договору № 125-059 від 11.12.2007 в сумі 2596,79 доларів США та 6625,59 грн.)

Вказувала, що інформація про наявність відкритого виконавчого провадження № 51489193 по стягненню боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» підтверджується відомостями, роздрукованими з Автоматизованої системи виконавчого провадження. У зв`язку з укладенням договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 , заборгованість по якому стягується у виконавчому провадженні № 51489193, виникла необхідність заміни стягувача.

Представник ТОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» у судове засідання не з`явилася, про день розгляду заяви повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала заяву, в якій вказувала, що не заперечує, щоб судове засідання проводилось за її відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні заяви, покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 26 червня 2012 року позов ПАТ «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором №125-059 від 11 грудня 2007 року в сумі 2596,79 доларів США 79 центів та 6625,59 грн. (шість тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 59 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» судовий збір у сумі 273,73 грн.

Рішення набрало законної сили 06 липня 2012 року, по справі видано виконавчі листи.

09. серпня 2018 року між ПАТ «Банк «Демарк» і Приватним підприємством «Міраж-сервіс» був укладений Договір № 22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПП «Міраж-сервіс» перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 125-059 від 11 грудня 2007 з ОСОБА_1 та за укладеним на його забезпечення договором поруки з ОСОБА_2

07 жовтня 2019 року на підставі договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між Приватним підприємством «Міраж-сервіс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Аутсортінгова компанія «Ріко», права вимоги за кредитним договором № 125-059 від 11 грудня 2007 року з ОСОБА_1 та за укладеним на його забезпечення договором поруки з ОСОБА_2 були відступлені новому кредитору ТОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко».

Як убачається з пункту 2.1. договору № 1 від 07 жовтня 2019 року новий кредитор набув усіх прав кредитора у повному обсязі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) с різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувану чи до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги),

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до висновку Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було ілюзорним якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, що ст.. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом , має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v.Greece, п. 40»).

Ураховуючи вищевикладене, заява ТОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-02056/11, де боржником є ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 442, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсортінгова компанія «Ріко» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-02056/11, де боржником є ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача по виконавчому листу, виданому 01.08.2012 Полтавським районним судом Полтавської області у цивільній справі № 2-02056/11, у виконавчому провадженні № 51489193 по боржнику ОСОБА_1 , на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аутсортінгова компанія «Ріко» (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, буд. 4, п/р НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шелудяков