Справа №2-2200/10
Провадження № 6/522/411/20
УХВАЛА

15 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Главацький Юрій Анатолійович звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого 11 листопада 2010 року Приморським районним судом м.Одеси, на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-2200/2010 від 22 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 12 червня 2007 року в сумі 1419818 грн. 39 коп., і судових витрат в сумі 1730 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню; та виконавчий лист, виданий 11 листопада 2010 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-2200/2010 від 22 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 480 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви адвокат Главацький Ю.А. вказує, що боргові зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 12 червня 2007 року, погашені, про що свідчить довідка, видана на ім`я ОСОБА_1 , в якій зазначено, що станом на 14.01.2019 року відсутні боргові зобов`язання у ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 12 червня 2007 року.

Сторони у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату та час судового засідання, причин неявки до суду не повідомили, будь-яких заперечень чи клопотань з її сторони на адресу суду не надходило.

У зв`язку з ухваленням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», за яким з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року в Україні вводиться карантин, з огляду на заяву Голови Ради суддів України щодо карантинних заходів від 11.03.2020 року та звернення Міністра охорони здоров`я України від 15.03.2020 року, судове засідання проводиться за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Приморського районного суджу м.Одеси від 22 жовтня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та суд стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 червня 2007 року в сумі 1419818,39 грн. і судові витрати в сумі 1730,00 грн.; та стягнув з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УктСиббанк» судові витрати в сумі 480,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду від 22 жовтня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи 11.11.2010 року.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст..18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою ( Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданих суду доказів, вбачається, що 05 березня 2019 року АТ «УкрСиббанк» на ім`я ОСОБА_1 було видано довідку про те, що станом на 14 січня 2019 року в неї відсутні боргові зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 червня 2007 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що законні підстави подальшого виконання виконавчих листів, виданих 11.11.2010 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 12 червня 2007 року в сумі 1419818 грн. 39 коп., і судових витрат в сумі 1730 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню; та виконавчий лист, виданий 11 листопада 2010 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-2200/2010 від 22 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 480 грн. 00 коп., відсутні, а тому ці виконавчі листи мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст.ст. 18, 76, 77, 81, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Главацького Юрія Анатолійовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №2-2200/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий 11 листопада 2010 року Приморським районним судом м.Одеси, на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-2200/2010 від 22 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» () заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 12 червня 2007 року в сумі 1 419 818 грн. 39 коп., і судових витрат в сумі 1730 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Визнати виконавчий лист, виданий 11 листопада 2010 року Приморським районним судом м.Одеси на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси по справі №2-2200/2010 від 22 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк»(код ) судових витрат в сумі 480 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: 15.05.2020