КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/4934/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представників ОСОБА_1 - адвоката Костенко Ірини Анатоліївни та адвоката Якобчука Віктора Трояновича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року у справі за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В Дарницький районний суду міста Києва звернувся Київський національний університет імені Тараса Шевченка (далі - позивач, університет) із позовною заявою до ОСОБА_1 , (далі - відповідач) в якій, у зв`язку із зміною підстав та суми позову, просив стягнути з відповідача на свою користь суму завданої майнової шкоди у розмірі 43 312,63 грн. та судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 01 грудня 2014 року, Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 05 листопада 2014 року № 681-34, ОСОБА_1 була зарахована до аспірантури економічного факультету університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням, за спеціальністю 08.00.08 «Гроші, фінанси і кредит».

Відповідно до п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309, яке діяло на момент вступу відповідача до аспірантури, взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу, визначаються в типовій угоді, форма якої визначена цією ж постановою.

На виконання вказаної норми Положення, між ОСОБА_1 та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, 01 грудня 2014 року укладено Угоду № 204 (далі - Угода) про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення.

Відповідно до Угоди, Київський національний університет імені Тараса Шевченка взяв на себе зобов`язання забезпечити: 1) якісну наукову підготовку аспіранта згідно з програмою та індивідуальним планом; 2) наукове керівництво; 3) виплату відповідно до законодавства стипендії; 4) місцем у гуртожитку для несімейних на період навчання в аспірантурі за рахунок коштів аспіранта. У разі розірвання контракту, право на проживання в гуртожитку припиняється, а аспірант виселяється; 5) після закінчення навчання в аспірантурі за умови виконання індивідуального плану місцем працевлаштування згідно з державним замовленням та цією угодою.

Київський національний університет імені Тараса Шевченка протягом навчання аспіранта виконував свої договірні зобов`язання належним чином, про що свідчить відсутність зауважень чи скарг з боку відповідача.

Згідно Угоди, ОСОБА_1 зобов`язувалася: 1) дотримуватись всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету, відшкодувати вартість навчання, згідно з чинним законодавством; 2) оволодіти науковими знаннями, практичними навичками, професійною майстерністю згідно з обраною спеціальністю; 3) виконати індивідуальний план роботи; 4) звітувати про хід написання дисертації та індивідуального плану; 5) подавати відділу підготовки та атестації науково-педагогічних кадрів індивідуальний план роботи, результати атестації та інші необхідні документи; 6) упродовж навчання в аспірантурі опублікувати не менше 10-ти статтей за темою дисертаційного дослідження у наукових фахових виданнях, серед яких не менше однієї статті у виданнях інших держав або у виданнях України, які включені до міжнародних науко метричних баз; в усіх публікаціях, підготовлених під час навчання в аспірантурі, місцем роботи (навчання) вказувати Київський національний університет імені Тараса Шевченка; 7) своєчасно вносити перелік опублікованих наукових праць до бази публікацій університету; 8) відпрацювати не менше трьох років у Державному проф.тех закладі «Сумський центр ПТО дизайну та сфери послуг».

Позивач зазначив, що пп. 4 п. 16 та п. 22 Положення, аспірант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи; аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований, зокрема через невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Пунктом 22 Положення визначено, що рішення про відрахування аспіранта приймає вчена рада вищого навчального закладу. На підставі рішення вченої ради, аспірант відраховується з аспірантури наказом керівника вищого навчального закладу.

На підставі рішення кафедри та у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану, без поважних причин, вченою радою економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, 24 листопада 2015 року прийнято рішення про відрахування ОСОБА_1 , аспірантки економічного факультету першого року навчання з відривом від виробництва.

Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 09 грудня 2015 року № 877-34, ОСОБА_1 , аспірантку першого року навчання з відривом від виробництва відраховано з 30 листопада 2015 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

В результаті виконання своїх зобов`язань, університет виплатив відповідачу 33 138,00 грн. стипендії, а також поніс витрати на оплату праці наукового керівника у розмірі 9 174,63 грн. Поряд з тим, не виконавши своїх зобов`язань за Угодою, відповідач порушила права університету на підготовку науково-педагогічних кадрів, оскільки за кошти, що витрачені на навчання ОСОБА_1 , позивач міг результативно підготувати іншого науковця. Тим самим ОСОБА_2 , як вважає позивач, завдала університету майнової шкоди на загальну суму 42 312,62 грн., яку він просив стягнути на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка, а також судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року позов Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка майнову шкоду на загальну суму 42 312,62 грн та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., а всього: 44 074,62 грн.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року, представники ОСОБА_1 - адвокати Костенко І.А. та Якобчук В. Т. оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційних скаргах, просили, скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року та ухвалити у справі нове рішення яким відмовити Київському національному університету імені Тараса Шевченка в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року оскаржується з мотивів неповноти встановлення судом першої інстанції обставин справи та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного визначення правовідносин сторін, крім того, як зазначили апелянти, Дарницький районний суд міста Києва невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Позивач, у встановлений судом строк, відзиву на апеляційні скарги представників ОСОБА_1 - адвокатів Костенко І.А., Якобчука В.Т. не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку, судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представників ОСОБА_1 - адвокатів Костенко І.А., Якобчука В.Т. на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року необхідно залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2019 року без змін, з наступних підстав.

За правилами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 681-34 від 05 листопада 2014 року, ОСОБА_1 , з 01 грудня 2014 року було зараховано до аспірантури економічного факультету університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням, за спеціальністю 08.00.08 «Гроші, фінанси і кредит» та призначено наукового керівника Науменкова С . В.

Згідно п. 17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді.

В зв`язку з чим, між ОСОБА_1 та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, 01 грудня 2014 року було укладено Угоду № 204 про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва, за рахунок державного замовлення.

Відповідно до Угоди, аспірант зобов`язався, зокрема, дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових працівників. В разі відрахування за наслідками атестації, невиконання індивідуального плану без поважних причин, грубе порушення Правил внутрішнього розпорядку університету, повинен відшкодувати вартість навчання згідно з чинним законодавством.

Вченою радою економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, прийнято рішення про відрахування ОСОБА_1 з аспірантури за невиконання індивідуального плану, без поважних причин, що підтверджується витягом з протоколу № 4 від 24 листопада 2015 року.

Наказом ректора № 877-34 від 09 грудня 2015 року, ОСОБА_1 відраховано зі складу аспірантів економічного факультету з 30 листопада 2015 року, у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

Разом з тим, в результаті виконання своїх зобов`язань, позивач виплатив відповідачу 33 138,00 грн. стипендії, а також поніс витрати на оплату праці наукового керівника у розмірі 9 174,63 грн., на що університетом було витрачено державні кошти в сумі 42 312,63 грн. (33 138,00 + 9 174,63), що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_1 за період навчання та розрахунком оплати праці наукового керівника.

Згідно з умовами укладеної між сторонами Угоди від 01 грудня 2014 року, підготовка аспіранта здійснювалася за рахунок державного замовлення, змістом якої також встановлювалося, що аспірант зобов`язаний відшкодувати вартість навчання у разі відрахування з аспірантури, в тому числі і за невиконання індивідуального плану роботи.

Відповідно до витягу із протоколу № 4 від 24 листопада 2015 року, на засіданні Вченої ради економічного факультету університету прийнято рішення про відрахування за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин ОСОБА_1 - аспірантку першого року навчання з відривом від виробництва (спеціальність 08.00.08 - гроші, фінанси і кредит), а Наказом ректора від 09 грудня 2015 року № 877-34 ОСОБА_1 , аспірантку першого року навчання з відривом від виробництва (спеціальність 08.00.08 - гроші, фінанси і кредит) відраховано з 30 листопада 2015 року зі складу аспірантів економічного факультету у зв`язку з невиконанням індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин.

Позивачем суду надано довідку № 2354 від 02 квітня 2019 року про доходи ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2014 року по 30 листопада 2015 року (період навчання в університеті) про отримання нею стипендії у розмірі 33 138,00 грн., а також проведено розрахунок оплати праці наукового керівника ОСОБА_5 на одного аспіранта в сумі 9 174,63 грн. за навчальний період з 01 грудня 2014 року по 30 листопада 2015 року з розрахунку середньої погодинної ставки за 2014/2015 навчальні роки в розмірі 192,32 грн.

З змісту загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В ст. 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

В ч. 1 ст. 46 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.

Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (пп. 1 п. 4 Положення).

Відповідно до пп. 4 п. 16 Положення аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

За змістом п. 22 цього Положення, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради, аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Таким чином, суд першої інстанції, з`ясувавши, що відповідач всупереч укладеній між сторонами Угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконала індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого останню відраховано з аспірантури університету, рішень позивача, яким вирішено питання про відрахування її з аспірантури в установленому порядку не оскаржила, дійшов правильного висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами Угоди від 01 грудня 2014 року в розмірі, заявленому позивачем і, розрахованому, виходячи із Довідки про доходи ОСОБА_1 № 2354 від 02 квітня 2019 року за період навчання в аспірантурі з 01 грудня 2014 року по 30 листопада 2015 року та розрахунку оплати праці наукового керівника ОСОБА_5 на одного аспіранта за навчальний період, який ОСОБА_1 не спростовано.

Аналізуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що Дарницький районний суд міста Києва на законних підставах задовольнив позовні вимоги Київського національного університету імені Тараса Шевченка, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону.

Колегію суддів не приймаються до уваги доводи представників відповідача - адвокатів Костенко І.А., Якобчука В.Т. щодо неповноти встановлення судом першої інстанції обставин справи та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильного і неповного дослідження доказів та їх оцінки, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного визначення правовідносин сторін, невірного застосування норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з їх безпідставністю.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги представників ОСОБА_1 - адвокатів Костенко І.А. та Якобчука В.Т. без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

За таких обставин, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представників ОСОБА_1 - адвоката Костенко Ірини Анатоліївни та адвоката Якобчука Віктора Трояновича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Суді: В.А. Нежура

А.С. Сержанюк