Справа № 456/1780/20
Провадження № 2-о/456/61/2020
УХВАЛА

Іменем України

21 травня 2020 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою та просить визнати, що вона, ОСОБА_1 за національністю «полька». Внести зміни до актового запису про шлюб №12 від 15.06.1968р. складеного виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме в графі національність нареченої виправити з «українка» на «полька».

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про РАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про РАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Заявниця звернулась із заявою про встановлення факту її належності до національності «полька», посилаючись на неповноту та неправильність таких відомостей, зазначених в актових записах про народження, що на думку заявниці є підставою для внесення змін до актового запису щодо національності. При цьому рішення, дії чи бездіяльність органу РАЦС щодо внесення змін до актових записів цивільного стану заявниця не оскаржує.

З огляду на наведене, дана справа не містить ознак публічно-правового спору, а вимога про внесення змін до актового запису щодо національності є похідними від її вимог встановити певні обставини і неправильність відомостей, що містяться у таких записах.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про РАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Аналогічні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17 та від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

За таких обставин приходжу висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності та похідною від цієї вимоги вимогою про внесення змін до актового запису, а відтак у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити, оскільки заявлені вимоги не належить розглядати в порядку цивільного судочинства, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Суддя Н. М. Янів