Справа № 704/662/13-ц
Провадження № 6/690/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представників Мачачі О.М.

Щербана С.О.

розглянувши заяву СТОВ «Агрофірма Корсунь» про визнання виконавчого листа у справі №704/662/13-ц за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь», третя особа: Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів таким, що не підлягає виконанню повністю та поворот виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

представник СТОВ «Агрофірма Корсунь» звернувся до суду з заявою, в якій просить зупинити стягнення за виконавчим листом Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014; визнати виконавчий лист у справі №704/662/13-ц від 13.06.2014 про стягнення із СТОВ «Агрофірма Корсунь» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 30616 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню повністю; витребувати виконавчий лист у справі №704/662/13-ц про стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 30616 грн. 00 коп. у відділі ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ та стягнути із ОСОБА_1 на користь СТОВ «Агрофірма Корсунь» кошти в сумі 19000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що у відділі ДВС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №44102746 про стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» боргу в сумі 30616 грн. на користь ОСОБА_1 ..

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014.

Підставою для видачі виконавчого листа є рішення апеляційного суду Черкаської області від 21.05.2014 у справі №704/662/13-ц.

СТОВ «Агрофірма Корсунь» не погодилось із рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.10.2013 та з рішенням апеляційного суду Черкаської області від 21.05.2014 і з таких підстав звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою.

05.08.2014 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ винесено ухвалу, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Не погоджуючись із ухвалою, СТОВ «Агрофірма Корсунь» було подано заяву до Верховного суду України про перегляд судових рішень у цивільній справі. Постановою Верховного Суду України у справі №704/662/13-ц рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.10.2013, рішення апеляційного суду Черкаської області від 21.05.2014 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.08.2014 в частині стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» доплат за роботу на території радіоактивного забруднення скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами якої Апеляційним судом Черкаської області винесено ухвалу від 14.09.2016, якою рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 залишено без змін.

Відповідно до ст.319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення, а тому ухвала Апеляційного суду Черкаської області набрала законної сили 14.09.2016.

При розгляді цивільної справи №704/662/13-ц Постановою Верховного Суду України від 23.12.2015, рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016 встановлено, що кошти, про стягнення яких заявлено позов, здійснювалися за рахунок бюджетних коштів і перераховувалися управлінням праці та соціального захисту населення Тальнівської РДА на рахунок відповідача для виплат особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи і відповідач не міг здійснювати ці виплати за рахунок інших коштів, що свідчить про безпідставність вимоги про стягнення вказаних коштів з відповідача.

Таким чином предметом розгляду у справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кошти в сумі 30616 грн. 00 коп., нараховані на підставі ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, передбачена вказаною статтею доплата є соціальною гарантією, виплата якої компенсується підприємствам, установам, організаціям управліннями праці та соціального захисту населення і не входить до структури заробітної плати. Вказаний правовий висновок викладено у постанові ВСУ від 23.12.2015, ухваленій у даній цивільній справі, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для виконання. Вимога позивача про стягнення вказаних коштів не може бути задоволена, так як є безпідставною.

За виконавчим провадженням №44102746, відкритим на підставі виконавчого листа Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014 СТОВ «Агрофірма Корсунь» проведено його часткове виконання шляхом сплати на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 19000 грн. 00 коп. за платіжними дорученнями.

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи, а тому представник СТОВ «Агрофірма Корсунь» і звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю та поворот виконання рішення суду.

Представник СТОВ «Агрофірма Корсунь» адвокат Мачача О.М. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги СТОВ «Агрофірма Корсунь» та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 проти визнання виконавчого листа у справі таким, що не підлягає виконанню не заперечує, а в задоволенні заяви СТОВ «Агрофірма Корсунь» в частині повороту виконання рішення суду просить відмовити, оскільки вважає, що спір між сторонами виник стосовно стягнення заробітної плати, що випливає з трудових правовідносин, а тому відповідно до ч.2 ст.382 ЦПК України поворот виконання рішення суду не може бути застосований.

Представник Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч.2 ст.432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково, оскільки судове рішення на підставі якого було видано виконавчий лист скасовано судом вищої інстанції.

У Корсунь-Шевченківському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження №44102746 про стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» боргу в сумі 30616 грн. на користь ОСОБА_1 ..

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014. Підставою для видачі виконавчого листа є рішення апеляційного суду Черкаської області від 21.05.2014 у справі №704/662/13-ц.

СТОВ «Агрофірма Корсунь» не погоджуючись із вказаними рішення звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, однак у відкритті касаційного провадження було відмовлено.

Після чого СТОВ «Агрофірма Корсунь» було подано заяву до Верховного суду України про перегляд судових рішень у цивільній справі. 09.07.2015 Верховним судом України було відкрито провадження у справі та зупинено виконання рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.10.2013 та рішення апеляційного суду Черкаської області від 21.05.2014 у справі №704/662/13-ц.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23.12.2015 справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог. 14.09.2016 Апеляційний суд Черкаської області відхилив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а тому він звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та 21.10.2016 було відкрито касаційне провадження в даній справі.

На виконання вимог пп.4 п.1 розділу XIII ЦПК України дана справа передана до Верховного Суду України. Відповідно до Постанови Верховного Суду України у справі №704/662/13-ц від 29.07.2019 рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016 залишено без змін (т.4 а.с.48-54).

При розгляді цивільної справи №704/662/13-ц Постановою Верховного Суду України від 23.12.2015, рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.07.2016 та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14.09.2016 встановлено, що кошти, про стягнення яких заявлено позов, здійснювалися за рахунок бюджетних коштів і перераховувалися управлінням праці та соціального захисту населення Тальнівської РДА на рахунок відповідача для виплат особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи і відповідач не міг здійснювати ці виплати за рахунок інших коштів, що свідчить про безпідставність вимоги про стягнення вказаних коштів з відповідача.

Таким чином предметом розгляду у справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кошти в сумі 30616 грн. 00 коп., нараховані на підставі ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення провадиться доплата в розмірах, визначених відповідно до розмірів мінімальної заробітної плати (для зони посиленого радіологічного контролю одна мінімальна заробітна плата).

ЗУ «Про оплату праці» визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, і відповідно до статей 1, 2, 4, 21, 22 цього закону заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені з цією метою.

Відповідно до ст.63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Постановою КМУ від 20.09.2005 №936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади.

Отже, передбачена статтею 39 Закону доплата є соціальною гарантією, виплата якої компенсується підприємствам, установам, організаціям управліннями праці та соціального захисту населення і не входить до структури заробітної плати.

А тому доводи представника стягувача є безпідставними в цій частині.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові ВСУ від 23.12.2015, ухваленій у даній цивільній справі, який є обов`язковим для виконання.

Таким чином для того, щоб відповідач мав змогу сплатити позивачу, як працівнику, кошти, визначені як доплата згідно ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідною та обов`язковою умовою є перерахування за певною процедурою з державного бюджету України коштів відповідачу для цієї мети. Сплата вказаних коштів з інших джерел буде суперечити положенням ст. 4 ЗУ «Про оплату праці» (що регламентує джерела коштів на оплату праці, одним із яких є бюджетне асигнування) та ст.63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (щодо фінансування витрат, пов`язаних із реалізацією цього закону, за рахунок державного бюджету).

Таким чином судами достовірно встановлено, що відповідачем правомірно нараховувалися та виплачувалися позивачу доплати передбачені ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в тих розмірах, яких управлінням праці та соціального захисту населення з державного бюджету відповідачу надавались відповідні кошти для розрахунків з позивачем, а також те, що вказані соціальні виплати роботодавець позивача не міг поводити за рахунок інших платежів чи коштів підприємства.

А тому вимога позивача про стягнення вказаних коштів не може бути задоволена, так як є безпідставною.

За виконавчим провадженням №44102746, відкритим на підставі виконавчого листа Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014 СТОВ «Агрофірма Корсунь» проведено його часткове виконання шляхом сплати на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 19000 грн. 00 коп. за платіжними дорученнями (т.3 а.с.196-205).

Відповідно до ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом, виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

За приписами ч. 2, 5, 6 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Отже, поворот виконання рішення суду - це повернення сторін виконавчого провадження у первісний стан, що передував виконанню рішення, внаслідок скасування правової підстави такого виконання. Поворот виконання є способом захисту прав боржника на випадок отримання стягувачем майна або коштів за виконаним та у подальшому скасованим судовим рішенням.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 справі № 13-рп/2011 (справа № 1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна і виконання дій відпала.

Отже,поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Вирішуючи питання про те, чи можуть бути предметом повороту виконання рішення суду, зокрема дії, які не мають майнового характеру, слід також врахувати позицію викладену в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року. Цей лист містить посилання на ухвалу ВССУ від 19.11.2014 року у справі №6-29750св14, відповідно до якої «поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки, це не порушуватиме права та інтереси сторін, так як, рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження переглянуто та скасовано судом вищої інстанції.

А тому, суд вважає за необхідним зупинити стягнення за виконавчим листом Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13.06.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів; визнати виконавчий лист у справі №704/662/13-ц від 13.06.2014 про стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 30616 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню повністю, який повернути до Ватутінського міського суду Черкаської області без подальшого виконання, для приєднання до матеріалів цивільної справи; допустити поворот виконання рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.10.2013, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів; в порядку повороту виконання судового рішення стягнути із ОСОБА_1 на користь СТОВ «Агрофірма Корсунь» грошові кошти в сумі 19000 грн. 00 коп., які були стягнуті за виконавчим листом №704/662/13-ц від 13.06.2014, який виданий Тальнівським районним судом Черкаської області на підставі рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09.10.2013.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 258-261, 353, 354, 432, 444 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву СТОВ «Агрофірма Корсунь» про визнання виконавчого листа у справі №704/662/13-ц за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь», третя особа: Управління соціального захисту населення Тальнівської районної державної адміністрації про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів таким, що не підлягає виконанню повністю та поворот виконання рішення суду - задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим листом Тальнівського районного суду Черкаської області №704/662/13-ц від 13 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів.

Визнати виконавчий лист у справі №704/662/13-ц від 13 червня 2014 року про стягнення з СТОВ «Агрофірма Корсунь» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 30616 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню повністю, який повернути до Ватутінського міського суду Черкаської області без подальшого виконання, для приєднання до матеріалів цивільної справи.

Допустити поворот виконання рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та стягнення недоотриманих коштів.

В порядку повороту виконання судового рішення стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області 29 листопада 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь СТОВ «Агрофірма Корсунь», що розташоване за адресою: вул.Симоненка, 42, м.Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, грошові кошти в сумі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., які були стягнуті за виконавчим листом №704/662/13-ц від 13 червня 2014 року, який виданий Тальнівським районним судом Черкаської області на підставі рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29 травня 2020 року.

Головуючий В.А. Здоровило