Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/157/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 травня 2020 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Івасенко М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18506 гривень 45 копійок, мотивуючи тим, що 22 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причину неявки суду не повідомиа, відзив не подав, представник позивача у письмовій заяві щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 22 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір банківського обслуговування.

З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк", погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „Приват Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк".

У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 31 серпня 2019 року згідно розрахунку становить 18506 гривень 45 копійок, в тому числі: 0 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12865 гривень 02 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 2655 гривень 88 копійок - заборгованість за простроченими відсотками; 1628 гривень 10 копійок - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 857 гривень 45 копійок - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на копії заяви відповідача, паспорта споживчого кредиту, витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки надані позивачем витяг з Тарифів та Умови не підписані відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним.

Крім того, суд зважає на те, що надані суду позивачем копії заяви-анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та паспорта споживчого кредиту, які підписані відповідачем 22 червня 2018 року, не містять жодних відомостей про те, що відповідач отримав від відповідача кредитні кошти, також з них не вбачається, яку суму коштів отримано та на яких саме умовах відповідачу могли надаватися ці кошти.

На підставі викладеного й враховуючи те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів отримання відповідачем кредитних коштів від позивача та існування заборгованості за отриманими кредитними коштами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні, за правилами статті 141 ЦПК України зазначені кошти відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 10, 141, 259 ,263, 265, 273,430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк" (м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, р/р № НОМЕР_1 , МФО 305299 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором від 22 червня 2018 року, що становить 18506 гривень 45 копійок, в тому числі: 0 - заборгованість за поточним тілом кредиту, 12865 гривень 02 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2655 гривень 88 копійок - заборгованість за простроченими відсотками, 1628 гривень 10 копійок - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 857 гривень 45 копійок - штраф (процентна ставка), відмовити за безпідставністю.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусною хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду виготовлено 26 травня 2020 року.

Суддя: І. С. Піщуліна