Ухвала

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 461/8181/16-ц

провадження № 61-39877 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , Галицька районна адміністрація Львівської міської ради;

представник ОСОБА_2 - адвокат Анохін Юрій Ігорович, представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Мартин Ольга Володимирівна;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву судді Хопти Сергія Федоровича про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року у складі судді Городецької Л. М. та постанову апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2018 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання договору, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в частині визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом примусового виселення закрито. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання розірваним договору від 22 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відмовлено.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 липня 2018 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 461/8181/16-ц із Галицького районного суду м. Львова.

У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Хопта С. Ф. заявив про самовідвід з тих підстав, що він брав участь у вирішенні іншої справи 461/970/18 (провадження № 61-22199св19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про розірвання договору найму житла та виселення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року в суді касаційної інстанції, при розгляді якої було висловлено правову позицію щодо наявності підстав для розірвання договору найму квартири АДРЕСА_1 від 22 вересня 2008 року та виселення відповідача із вказаної квартири.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Хопти С. Ф. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 36, 40, 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений суддею Хоптою Сергієм Федоровичем самовідвід задовольнити.

Справу передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта