27.05.2020 Провадження по справі № 2/940/154/20
Справа № 940/226/20
Рішення

Іменем України

27 травня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Столярчук В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фінансове управління Тетіївської районної державної адміністрації, про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

встановив:

Перший заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 4544,82 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Володарського районного суду Київської області від 06.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. В результаті вчинення злочину потерпіла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні Тетіївської центральної районної лікарні в період з 09.04.2019 року по 16.04.2019 року. Вартість лікування склала 4544,82 гривень, які відповідно до ст.1206 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати як витрати на лікування потерпілого від злочину.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Защитинська Т.І. в підготовче засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Тетіївської районної ради Київської області в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Медведчук О.В. в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи фінансового управління Тетіївської районної державної адміністрації Затишний В.В. в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, розгляд справи покладає на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2019 року близько 22 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , будучи роздратованим плачем малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою його співмешканки ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_2 , наніс останній не менше п`яти ударів руками в область голови, внаслідок чого малолітній потерпілій ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правої щоки, групи синців лівої щоки, вуха, скроневої ділянки, двох саден лівої вискової ділянки, двох поперечних саден шиї, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За даним фактом було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вироком Володарського районного суду Київської області від 06.06.2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Положеннями п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 №545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Матеріалами справи підтверджено, що потерпіла від злочину ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні Тетіївської центральної районної лікарні, правонаступником якої є комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради, в період з 09.04.2019 року по 16.04.2019 року. Згідно довідки КП «КНП Тетіївська ЦРЛ» № 44 від 21.01.2020 року витрати на її лікування склали 4544,82 гривень.

Стаття 1206 ЦК України регулює порядок відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого та покладає вказаний обов`язок на особу, яка вчинила злочинні дії, причинно-наслідковим зв`язком яких стало перебування потерпілого на такому лікуванні.

Факт перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме внаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними доказами та не викликає у суду сумніву, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 840 грн. 80 коп. судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 141,200,82,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тетіївської районної ради Київської області, комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фінансове управління Тетіївської районної державної адміністрації, про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Тетіївська центральна районна лікарня» Тетіївської районної ради на поточний рахунок НОМЕР_2 ГУДКУ у Київській області, м. Тетіїв, банк отримувача - УДКСУ у Київській області, код отримувача (ЄДРОПУ) НОМЕР_3 , МФО - 821018, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 4544 (чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, при цьому даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя: Т.П.Косович