Справа № 616/585/18
Провадження № 2/617/51/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

відповідача ОСОБА_1

та представника відповідача Прасолова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» (далі ПАТ «Підсереднє») у липні 2018 року звернулось до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 01.01.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Підсереднє» був укладений договір оренди землі, зареєстрований 23.11.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 передала у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 5,5389 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на 10 років. 25.12.2003 року ОСОБА_1 прийняла у спадщину вказану земельну ділянку та на весні 2017 року неправомірно посіяла соняшник, чим зашкодила ПАТ «Підсереднє» користуватись наданою в оренду земельною ділянкою до спливу 23.11.2017 року строку договору.

Рішенням суду від 09.10.2017 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ПАТ «Підсереднє» у користуванні земельною ділянкою.

ПАТ «Підсереднє» восени 2016 року проводило оранку зазначеної земельної ділянки з метою підготовки її до посівних робіт на 2017 рік було проведено дискування на суму 533 грн. 00 коп., внесення добрив на суму 3100 грн. 00 коп., оранка на суму 2378 грн. 00 коп., внесення рідкого аміаку на суму 4104 грн. 00 коп., культивація на суму 469 грн. 00 коп. З нарахованою орендної плати був виплачений податок в сумі 2655 грн. 00 коп., сплачений військовий збір в сумі 221 грн. 25 коп. та єдиний податок на землю в сумі 1617 грн. 74 коп.

Разом з тим, ПАТ «Підсереднє» було позбавлено можливості обробляти земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 самовільно посіяла та убрала на ній соняшник, а тому просило зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати ПАТ «Підсереднє» спричинені збитки в сумі 15076 грн. 99 коп., заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; стягнути судові витрати.

В судові засідання, призначені на 19.05.2020 року та 26.05.2020 року представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду позивач повідомлявся через представника своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення у розписках. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, як і доказів поважності неявки в судові засідання.

Відповідач та її представник вважали за доцільне розгляд справи за відсутності представника позивача.

Суд, вислухавши думку відповідача та її представника, перевіривши матеріали цивільної справи приходить до наступного.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року провадження у справ відкрито та призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 26.09.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Як зазначено у ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки належним чином повідомлений представник позивача вдруге в судове засідання не з`явився, доказів поважності неявки в судове засідання не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, відсутні випадки, перелічені у ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тому немає підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ПАТ «Підсереднє» підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання без поважних причин представника позивача, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Оскільки належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, будь-яких доказів відсутності у представника позивача можливості прибути до суду через поважні причини не надано, за результатами провадження належить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що процесуальна бездіяльність представника позивача не може бути перешкодою для здійснення судочинства судом першої інстанції у визначені чинним Цивільно-процесуальним законодавством строки.

Постановлення судом даної ухвали не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з таким самим позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, ,223, 257, 259-261, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки- залишити без розгляду.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Підсереднє», що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -