Справа № 675/2820/19
Провадження № 2/675/295/2020
У Х В А Л А

20 травня 2020 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

прокурора: Швеця Р.В.,

відповідача 1: представник не з`явився,

відповідача 2: не з`явився,

відповідача 3: представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника відповідача 3 про закриття провадження в цивільній справі за позовом заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-18944-СГ від 11.09.2017, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2, 000 га, кадастровий номер :04:028:0074, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області; витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :04:028:0074 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №27958577 від 12.09.2018 про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0090; скасування у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0090 запису про державну реєстрацію цієї земельної ділянки; поновлення у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :04:028:0074 запису про державну реєстрацію цієї земельної ділянки.

У судовому засіданні 20.05.2020 року вирішувалися клопотання представника представника відповідача 3 про закриття провадження у справі.

Так, за покликанням представника відповідача 3 наявні підстави для закриття провадження у даній справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В обгрунтування заявленого клопотання представник відповідача 3 вказує, що відповідач по справі ОСОБА_2 на момент звернення прокурора з позовом не був власником земельної ділянки, що свідчить про те, що він не є належним відповідачем по справі.

Як вважає представник відповідача 3 вказана вище обставина, приписи ст.ст. 1, 2, 12, 20 ГПК України, ст. 15 ЦПК України та те, що власником спірної земельної ділянки є товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» свідчить про наявність господарського спору, а відтак дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки спір не стосується прав та обов`язків фізичних осіб.

Прокурор заперечував проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Як вважає прокурор, виходячи з приписів п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України та ст. 19 ЦПК України та враховуючи, що однією зі сторін є фізична особа не має підстав вважати, що спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися в установленому порядку.

Неявка відповідачів 1, 2 в судове засідання з урахуванням зазначених вище обставин не є перешкодою для вирішення поставленого перед судом клопотання.

Заслухавши пояснення представника відповідача 3 та прокурора, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та згідно зі статтею 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Крім того, у статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Актом цивільного законодавства, який передбачає, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є ЗК України.

Згідно зі статтею 5 ЗК України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Необхідно вказати, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних правовідносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Проте поряд із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Згідно з п. п. 3, 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

-справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

-справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, цей припис унеможливлює розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

У контексті заявленого клопотання, слід вказати, що предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсними наказу про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки саме для фізичної особи ОСОБА_2 , витребування земельної ділянки, а також скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, скасування у поземельній книзі запису про державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки.

Вирішення за правилами господарського судочинства даного спору порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи.

На думку суду є помилковими покликання представника відповідача 3, що даний спір віднесено до компетенції господарських судів, і як наслідок є підстави для закриття провадження у справі.

Як вважає суд, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в одному провадженні, оскільки такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них, що стосується інтересів фізичної особи залежить вирішення інших вимог.

З урахуванням суб`єктного складу учасників справи, враховуючи предмет та підстави позову, правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 21.11.2018 року (справа №444/1786/15), від 15.01.2020 року (справа №698/119/18) даний спір має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, клопотання представника відповідача 3 про закриття провадження у справі до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 257, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Укрелітагро» про закриття провадження у справі №675/2820/19 відмовити.

Ухвала не підлягає окремому від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Повна ухвала складена 25.05.2020 року.

Суддя О.В. Король