Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9972/19
Провадження 2-з/357/91/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 травня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором процентної грошової позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

21.05.2020 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: комплекс, нежитлові будівлі «А» - 1390,3 кв.м: «Б» - 1402,5 кв.м; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне. За поданим позовом його майнові вимоги до відповідача становлять 2 962 714,94 грн., а також стягнення сплаченого судового збору у розмірі 9 605,00 грн. та оплата правничої допомоги 5 000.00 грн., що разом становить 2 977 319.94 грн.

В межах зазначеної цивільної справи Позивачем було подано заяву про забезпечення позову, з проханням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Відповідачу на праві приватної власності, а саме: 1) домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; 2)нежитлову будівлю, літ «А»-490.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; 3) комплекс, нежитлові будівлі «А» - 390.3 кв.м; «Б» - 1402,5 кв.м; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду поданої заяви судом було постановлено ухвалу від 25.10.2019 року, якою заяву позивача задоволено частково та накладено арешт на нежитлову будівлю літ «А»-490.4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідачем було подано апеляцію на зазначену ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду, але постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2020 року зазначену ухвалу залишено без змін.

Позивач вважає, очевидні несумлінні дії Відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, з 25.06.2019 року, Відповідач користується послугами представника - адвоката Мочинського А.Р., що підтверджується ордером №489161 від 25.06.19 року (а.с.50), договором про надання правової допомоги №51 від 25.06.2019 року.

Разом з тим, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судових засідань, ані Відповідач, ані його представник жодного разу у судові засідання не з`явились ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції, всіляко затягуючи розгляд справи.

Враховуючи наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення і предметом позову, враховуючи наявність існуючих ризиків, представник позивача вважає, що накладення арешту на зазначене майно Відповідача є заходом, спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого, згідно з практикою Суду, відносяться як нерухоме майно, так і грошовій кошти.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оскільки, як убачається із матеріалів справи, нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, належить відповідачеві та знаходиться у нього, то співмірним та відповідним способом забезпечення позову є саме накладення арешту на вказане майно.

Суд також приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.09.2019 року матеріали даного позову надійшли на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (т.1 а.с 5-18).

02.10.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі (т.1 а.с. 25).

12.11.2019 року представник відповідача адвокат Мочинський А.Р. з матеріалами справи був ознайомлений (т.1 а.с.49).

13.11.2019 року ані відповідач, ані його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (т.1 а.с. 63).

21.01.2020 року ані відповідач, ані його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судове засідання було проведено у присутності представника позивача (т.1 а.с. 71-72).

04.03.2020 року ані відповідач, ані його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Судове засідання було проведено у присутності представника позивача, ухвалою суду підготовче провадження було закрито (т.1 а.с. 93-94, 95).

Суд наголошує, що відповідачем та його представником не було надано жодного належного доказу поважності причин їхньої неявки у вищенаведені судові засідання, які було проведено, а ухвала про закриття підготовчого провадження постановлена 04.03.2020 року - тобто до запровадження Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року карантинних заходів. Вказані обставини свідчать про навмисне затягування відповідачем розгляду даної цивільної справи.

При цьому суд зазначає, що ухвалою від 24.10.2019 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Суд дійшов висновку про те, що із наданих позивачем Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно можна було встановити вартість лише нежитлової будівлі літ «А»-490,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна вартість цього нерухомого майна складає 62144,00 грн.

Відносно двох інших об`єктів, на які позивач просив накласти арешт, відомості щодо їх вартості у наданій Інформації відсутні. Тому суд був позбавлений можливості з`ясувати співмірність позовних вимог позивача із заходами забезпечення позову, які він просив застосувати.

За таких обставин заяву про забезпечення позову було задоволено частково та накладено арешт на нежитлову будівлю літ «А»-490,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2020 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення, а ухвалу суду про забезпечення позову без змін (т.2 а.с. 138-141).

До заяви про забезпечення позову, яка надійшла на адресу суду 21.05.2020 року, позивачем приєднано оригінал Звіту про оцінку комплексу нежитлових будівель (свинарники). Вартість зазначеного нерухомого майна становить 507 245,07 грн., що у сукупністю з вартістю вищенаведеного майна, на яке було накладено арешт ухвалою суду від 24.10.2019 року, охоплюється сумою позову: позика в розмірі 80 000 доларів США, проценти від суми позики 6400 доларів США, пеня за прострочення повернення позики в розмірі 775879,1 грн. (т.1 а.с.87-90).

Як убачається із наданих позивачем суду Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, комплекс, нежитлові будівлі «А» - 1390,3 кв.м; «Б» - 1402,5кв.м; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу (т.1 а.с. 34, 36).

Таким чином, з урахуванням вищевказаних доказів, що надані позивачем, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача. Вимоги позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю. Тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладання арешту на вищевказане нерухоме майно, яке є власністю відповідача.

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача у праві користування, у тому числі здійснення господарської діяльності з використанням такого майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149 - 153, 157, 260, 352-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на комплекс, нежитлові будівлі «А» - 1390,3 кв.м; «Б» - 1402,5кв.м; «В» - 1466,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіВ. П. Цукуров