Провадження №2/760/1740/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

06.08.2018 на адресу суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 29 листопада 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 227/2012 від 29 листопада 2012 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 74 324,00 грн. на строк до 28 листопада 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,2 % річних та 23,2 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором.

Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку відповідача ОСОБА_1 .

Однак відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк.

Станом на 07 серпня 2018 року ОСОБА_1 не сплачено:

11818,35 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 по 30.04.2015;

58687,06 грн. - заборгованість за кредитом.

В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 227/2012-П від 29 листопада 2012 року, за умовами пункту 1.1. якого ОСОБА_2 зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору.

У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити, стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 70505,41 грн.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали суду, 17.10.2018 представником ПАТ АБ «Укргазбанк» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви із долученим оригіналом платіжного доручення про сплату судового збору.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання призначене на 26.03.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Представник позивача в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі представника Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк".

Відповідачі в судове засідання не з`явилася, виклик за їх місцем перебування є неможливим, так-як з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 листопада 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 227/2012 від 29 листопада 2012 року, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 74 324,00 грн. на строк до 28 листопада 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,2 % річних та 23,2 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором.

В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 227/2012-П від 29 листопада 2012 року.

За умовами пункту 1.1. даного договору № 227/2012-П від 29 листопада 2012 року ОСОБА_2 поручилася перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №227/20125 від 29.11.2012.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов кредитного договору позивач був зобов`язаний надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором.

З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу 29.11.2012 кредитні кошти у розмірі 74,324 грн., однак ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Так, станом на 07.08.2018 відповідачем не сплачено за кредитним договором 58687,06 грн. заборгованості за кредитом.

Також, із доданої виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 нараховані та несплачені проценти за користування кредитом становлять 11818,35 грн.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати.

Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Станом на 07 серпня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 70 505 грн. 41 коп., яка складається з наступних складових: заборгованість по тілу кредиту - 58 687 грн. 05 коп., заборгованість по процентах нарахованих на суму поточної заборгованості за період з 01.04.2014 по 30.04.2015 - 10 689 грн. 17 коп., заборгованість по процентах нарахованих на суму простроченої заборгованості за період з 05.08.2014 по 30.04.2015 - 1 129 грн. 18 коп. (а.с. 9, 10 - 17).

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 41), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 553, 610, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3 ), на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ - 23697280) 10505,41 грн. заборгованості за кредитним договором № 227/2012 від 29.11.2012, та 1 768,00 грн. судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: