ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Обідіна О.І., Прядкіна О.В.,

розглянувши у м.Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2020 року, постановлене суддею Чувановою А.М. (повний текст складено 03 березня 2020 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради, Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради про визнання незаконними, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

03.12.2019 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить визнати незаконними та скасувати накази начальника Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради «Про розірвання контракту з ОСОБА_1 » від 30.09.2019 №2 та «Про введення в дію наказу від 30.09.2019 р. «Про розірвання контракту з ОСОБА_1 » від 01.10.2019 №3, поновити його на посаді директора комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2018 був прийнятий на посаду директора КП «Полтава-сервіс» ПМР за строковим трудовим договором (контрактом) на визначений термін із 28.09.2018 по 28.09.2023, про що внесено запис до трудової книжки.

Наказом начальника Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради від 30.09.2019 №2 контракт розірвано (підстава п.6.3 контракту), його звільнено згідно п.8 ст.36 КЗпП України. Наказ про звільнення вступає в силу з дня виходу ОСОБА_1 з лікарняного, про що начальником управління 01.10.2019 видано наказ за №3, а датою фактичного звільнення є 15.11.2019.

Своє звільнення із займаної посади вважає незаконним, здійсненим із грубим порушенням вимог трудового законодавства, а також положень контракту та статуту КП «Полтава-сервіс» ПМР, без зазначення конкретної підстави такого звільнення із загальним посиланням на п.6.3 контракту директора.

Вважає відсутніми підстави для дострокового розірвання із ним контракту, оскільки фактичною підставою звільнення став протокол інспекції з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста від 30.09.2019 №1282 щодо порушення ним правил благоустрою міста, передбачених ст.152 КУпАП, тоді як за цією справою провадження закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Звільнення відбулося у період перебування на лікарняному, що позбавило його можливості надати особисті пояснення.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази начальника Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради «Про розірвання контракту з ОСОБА_1 » від 30.09.2019 за №2 та «Про введення в дію наказу від 30.09.2019 року «Про розірвання контракту з ОСОБА_1 » від 01.10.2019 за №3.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради з дати звільнення (15.11.2019).

Стягнуто із комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 105 581,97 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що звільнення працівника проведено із істотним порушення норм законодавства про працю, що є підставою для скасування наказів роботодавця, поновлення позивача на займаній посаді з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач - Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради із рішенням районного суду не погодився та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати й постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводить, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку роботодавця в наказі про звільнення працівника розширено обґрунтовувати причини та підстави припинення трудових відносин.

Звертає увагу, що у наказі про звільнення позивача з посади директора КП «Полтава-сервіс» ПМР зазначено, як підставу припинення трудового договору - п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, що полягає у систематичному невиконанні директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом. Такі порушення зафіксовані у доповідній записці від 22.08.2019 за №01-14-02-13/152 та листі інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.09.2019 №01-07/031-07/464.

Вважає доведеним факт неналежного виконанням позивачем своїх посадових обов`язків не зважаючи на те, що провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП закрито з підстав відсутності події та складу правопорушення. Систематичність порушень неодноразово фіксувалася раніше та у сукупності із викладеним є підставою для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Посилаючись на п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 за №9 та практику Верховного Суду України, викладену в постанові від 14.02.2019 у справі №576/260/18, заперечує застосування районним судом до спірних правовідносин вимог п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Доводить, що ОСОБА_1 звільнений із займаної посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, положення якого не передбачають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, як передумову його звільнення, а застосована районним судом практика Верховного Суду України не відповідає характеру спору, а тому врахуванню не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.

Судом першої інстанції установлено, що 28.09.2018 начальником Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради укладено контракт із ОСОБА_1 , який призначений на посаду директора комунального підприємства «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради строком до 28.09.2023./а.с.26-33/

22.08.2019 працівниками Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради проведено обстеження комунальних ринків «Овочевий» та «Господарський», які підпорядковані КП «Полтава-Сервіс» ПМР./а.с.112/

Згідно листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів від 22.08.2019 №04.2.2-27/3/1515, встановлено чисельні порушення вимог Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України та Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 №57/188/84/105 та ініційовано проведення перевірки викладених обставин Інспекцією по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста./а.с.133/

03-04 вересня 2019 року працівниками Інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста проведено обстеження комунальних ринків «Овочевий» та «Господарський» та встановлено, що територія ринків знаходилась в незадовільному санітарному стані, тому директору КП «Полтава-Сервіс» ПМР ОСОБА_1 направлено лист за №01-07/031-08/728 від 05.09.2019 щодо наведення чистоти і порядку на території ринків «Овочевий» та «Господарський». При повторній перевірці 16-17 вересня 2019 року, територія ринків знаходилася у незадовільному стані, прибирання здійснювалося нерегулярно. Результати наведених перевірок зафіксовані листом Інспекції від 17.09.2019 за № 01-07/031-07/464 адресованому заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів./а.с.135/

Наказом начальника Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради від 30.09.2019 №3, контракт із позивачем розірвано та останнього звільнено із займаної посади згідно п.8ст.36 КЗпП України. Підстава: п.6.3 контракту директора./а.с.11-12/.

У зв`язку із усним повідомленням директора КП «Полтава-сервіс» ПМР ОСОБА_1 . про те, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні в КП Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» наказ від 30.09.2019 «Про розірвання контракту з ОСОБА_1 » вступає в силу з дня виходу ОСОБА_1 із лікарняного, про що видано наказ начальника управління від 01.10.2019 за №3./а.с.13-14/

Постановою адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 20.11.2019 №12 закрито адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за порушення ст.152 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення./а.с.39/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що звільнення ОСОБА_1 на підставі п.8 ст.36 КЗпП України, а саме, з підстав, передбачених п.6.3 контракту директора, відбулося із порушенням трудового законодавства. Так, у наказі про звільнення не зазначено, яке саме порушення трудових обов`язків допущено працівником згідно п.6.3 контракту, не доведено систематичність таких порушень та попереднє притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності за їх вчинення, а також не відібрано його пояснення по суті порушення. Допущені порушення є підставою для поновлення позивача на займаній посаді з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням п.2.8 Порядку №100.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням районного суду та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Припинення трудового договору можливе на підставах, передбачених контрактом (пункт 8статті 36 КЗпП України).

Відповідно до пунктів 17, 21 Положення про порядок укладення контрактів при прийняття (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 №170, у контракті можуть визначатися додаткові, крім встановлених чинним законодавством, підстави його розірвання. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 КЗпП України з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника і додаткові підстави розірвання трудового договору (правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 22.02.2017 у справі №757/42262/15-ц).

Разом із цим, звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, - не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень. Наведене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду України, викладеною в постанові від 29.05.2019 у справі №452/970/17, яка є обов`язковою для врахування, та спростовує доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність обов`язку роботодавця в наказі про звільнення працівника конкретизувати причини та підстави припинення трудових відносин.

Укладений із позивачем контракт достроково припинено роботодавцем згідно п.8 ст.36 КЗпП України, підстава: пункт 6.3 контракту директора.

Відповідно до п.6.3 контракту, директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи власника та засновника за клопотанням Органу управління з встановленням об`єктивних причин, до закінчення терміну дії:

- систематичного невиконання директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом та закріпленим у Статуті підприємства;

- систематичного грубого порушення директором без поважних причин законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачені штрафи і т.п.);

- невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати з вини директора;

- неподання на затвердження Органу управління річного фінансового плану підприємства;

- несплати реструктуризованої податкової заборгованості протягом трьох місяців при наявності вини директора;

- систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці;

- допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості;

- неподання Органу управління квартальної та річної фінансової звітності;

- змін в організації виробництва, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства./а.с.31/

З огляду на чисельність підстав дострокового припинення трудового контракту, викладених у п.6.3, неспроможними є доводи апеляційної скарги про єдину та зрозумілу підставу його розірвання - п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, а саме, за систематичне невиконання директором без поважних причин обов`язків, покладених на нього контрактом, яка фактично є тотожною із п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення).

При цьому апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 16.05.2018 у справі №206/2351/16-ц, якою визначено, що незважаючи на те, що звільнення працівника відбулося за пунктом 8 частини 1 статті 36 КЗпП України (з підстав, передбачених контрактом), воно повинно відбутися з дотриманням вимог законодавства про працю, а саме пунктом 3 статті 40 КЗпП України, оскільки позивача звільнено саме за систематичне невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Наведені норми процесуального права відповідачем не дотримано та не доведено належними і допустимими доказами допущення позивачем конкретних порушень обов`язків, покладених на нього контрактом. Загальні посилання відповідача на п.п.2.8 контракту директора таких висновків не спростовують та зводяться до цитування його положень.

Колегія суддів визнає неспроможними посилання відповідача на доповідну записку від 22.08.2019 за №01-14-02-13/152 та листи інспекції по контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом міста виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.09.2019 №01-07/031-07/464, як на докази систематичного невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

По-перше, постановою адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 20.11.2019 №12 справа про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрита у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. /а.с.39/

По-друге, недоліки, виявлені в ході вказаних перевірок роботи міських комунальних ринків «Господарський» та «Овочевий» не можуть бути кваліфіковані як систематичне невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, оскільки зазначені факти неналежного утримання території ринків потребували з`ясування щодо відповідального за це конкретного кола осіб та їх відповідних повноважень.

При цьому, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 18.06.2018 у справі №396/1560/16-ц, якою при розгляді справи про розірвання трудового договору у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП) суд повинен встановити, що вимоги роботодавця були доведені до відома працівника; чи вчинив працівник щонайменше два дисциплінарних проступки, за наслідками яких виносяться наказ про догану та наказ про звільнення; чи ознайомили працівника під розпис із наказами та пропонували йому написати пояснення; у разі відмови працівника від ознайомлення із дисциплінарними наказами, власник має скласти відповідні акти.

Відповідач не довів правомірності звільнення позивача, у наказі про звільнення відсутня інформація про те, у чому саме полягало систематичне невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків і які заходи дисциплінарного стягнення до нього застосовувалися до звільнення.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав їм належну правову оцінку, вірно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконним звільнення позивача і поновлення його на роботі.

Доводів, які б спростовували розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційна скарга не містить, а колегія суддів погоджується з розрахунком, проведеним судом першої інстанції.

Зміст оскаржуваного рішення відповідає вимогам ст.265 ЦПК України, в тому числі в частині щодо мотивованої оцінки доводів сторін, наданих ними доказів, норм права, які суд застосував та мотивів їх застосування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.05.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна