СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Жовноватюк В.С.,

за участю секретаря Дерев`янко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою, в якій просить суд на підставі ст.444 ЦПК України повернути йому з Державного бюджету України виконавчий збір в розмірі 44442,99 грн та витрати виконавчого провадження в розмірі 2186,10 грн, мотивуючи свої вимоги наступним.

24.09.2015 заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 9748632,93 грн.

03.03.2016 видано виконавчий лист.

24.03.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконачої служби ГТУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №50607245 з примусового виконання вищезазначеного рішення суду.

07.09.2018 ухвалою суду замінено стягувача в даному виконавчому провадженні на АТ "Універсал Банк".

26.02.2019 Київський апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на вищезазначене заочне рішення суду постановив ухвалу про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та АТ "Універсал Банк".

При цьому, апеляційний суд визнав вищенаведене заочне рішення суду нечинним та закрив провадження у справі.

ОСОБА_1 стверджує, що під час примусового виконання вищенаведеного заочного рішення суду з нього державним виконавцем було стягнуто державним виконавцем на користь банку (стягувача) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 444422,85 грн. Також державний виконавець стягнув 44442,29 грн виконавчого збору та 2186,10 грн витрат виконавчого провадження.

В той же час, у зв`язку з визнанням заочного рішення нечинним ОСОБА_1 не просить повернути йому 444422,85 грн, сплачені стягувачу, які були стягнуті державним виконавцем в рамках примусового виконання даного рішення, а лише ставить питання про повернення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, зазначаючи, що сума сплаченої заборгованості банку врахована під час затвердження мирової угоди.

В судове засідання заявник не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Також про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялось і АТ "Універсал Банк", проте в судове засідання свого представника не направило. Двічі подавали заяви про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, оскільки учасники належним чином повідомлені, їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви. Крім того, суд враховує, що банком подані письмові заперечення, в яких викладена їх позиції.

Так, АТ "Універсал Банк" просить відмовити в задоволенні заяви, зазначає, що підстав для задоволення заяви немає, що сторони узгодили всі питання під час затвердження мирової угоди. Частина суми заборгованості, присудженої заочним рішенням суду вже була стягнута державним виконавцем з ОСОБА_1 на користь стягувача до моменту затвердження мирової угоди апеляційним судом. Крім того, банк зауважив, що повернення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження до повороту виконання рішення за викладених заявником обставин ніякого відношення не мають. Рішення першої інстанції не скасовано, а визнано нечинним через врегулювання спору між сторонами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі.

У відповідності до ч.9 ст.444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Як вбачається з наведених заявником обставин, він порушує питання не про повернення сторін виконавчого провадження у попередній стан і повернення йому стягувачем одержавного від виконання рішення в розмірі 444433,85 грн, а про повернення суми виконавчого збору і витрат виконавчого провадження з Державного бюджету України за дії, вчинені державним виконавцем з виконання рішення. Тобто, фактично, за те, що стягувачу було повернуто 444433,85 грн в рахунок заборгованості за кредитним договором, які він не оспорює і які були враховані під час затвердження мирової угоди.

Так, судовим розглядом встановлено, що 24.09.2015 заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва задоволено вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 9748632,93 грн.

03.03.2016 видано виконавчий лист.

24.03.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконачої служби ГТУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №50607245 з примусового виконання вищезазначеного рішення суду.

07.09.2018 ухвалою суду замінено стягувача в даному виколнавчому провадженні на АТ "Універсал Банк".

26.02.2019 Київський апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на вищезазначене заочне рішення суду постановив ухвалу про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та АТ "Універсал Банк". При цьому, апеляційний суд визнав вищенаведене заочне рішення суду нечинним та закрив провадження у справі.

Згідно із ч.6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Отже мова йде про стягнуте на користь стягувача. А не про виконавчий збір і витрати виконавчого провадження, вчинені до моменту затвердження мирової угоди.

Згідно із копій квитанцій, долучених до матеріалів справи, виконавчий збір і витрати виконавчого провадження сплачені 20.11.2018. Після того, як в рамках виконавчого провадження сума заборгованості сплачена стягувачу в розмірі 491051,24 грн.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що суд розглядає справу виключно в межахї заявлених вимог і на підставі доводів, якими такі вимоги мотивовані.

Заявник просить повернути виконання рішення в частині стягнення виконавчого збору і витрат викоанвчого провадження, які, в свою чергу, стягнуті державним виконавцем на рахунок Державного бюджету України за те, що державний виконавець стягнув заборгованість за кредитним договором, яка врахована сторонами під час затвердження мирової угоди.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

На підставі викладеного, суд правових підстав для задоволення заяви за викладених в ній обставин, не вбачає.

Керуючись ст.444 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.С. Жовноватюк