ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 401/3734/16

провадження № 22-ц/4809/927/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

особа, яка подала скаргу - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, правонаступником якого є державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року у складі судді Баранець А. М. і

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою та просила:

- визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного відділу юстиції щодо обчислення розміру заборгованості по аліментах протиправними;

- скасувати розрахунок заборгованості з аліментів за виконавчим листом у справі № 401/3734/16-ц в межах виконавчого провадження № 56079472;

- зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розрахунку по аліментах із виключенням чеків та квитанцій від 18.03.2013, від 18.02.2013, від 21.01.2013, від 27.07.2013, від 20.03.2013, від 15.04.2013, від 08.2013, від 10.09.2013, від 10.10.2013, від 11.11.2013, від 27.07.2013, від 10.12.2013, від 17.12.2012, від 10.08.2012, від 22.10.2012, від 22.10.2012, від 12.10.2012, від 16.09.2012, від 26.04.2016, від 22.03.2016, від 26.01.2016, від 25.07.2016, від 30.06.2016, від 16.05.2016, від 25.08.2016, від 16.08.2016, від 20.12.2016, від 28.11.2016, від 25.07.2016, від 28.01.2015, від 30.03.2015, від 15.03.2015, від 24.04.2015, від 14.05.2015, від 21.06.2015, від 06.08.2015, від 28.08.2015, від 25.12.2015, від 18.11.2015, від 19.01.2014, від 27.02.2014, від 18.02.2014, від 12.03.2014, від 30.03.2014, від 22.04.2014, від 22.04.2014, від 20.05.2014, від 26.05.2014, від 27.07.2014, від 01.07.2014, від 02.08.2014, від 15.09.2014, від 22.10.2014, від 20.11.2014, від 28.12.2014, від 19.09.2012, від 17.06.2013.

Скарга мотивована тим, що відповідно до виконавчого листа від 30.05.2012 № 1121/1466/12 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно.

07.04.2017 було видано виконавчий лист № 401/3734/16-ц, який перебуває на виконанні в Світловодському МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, згідно якого стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

На виконання даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 56079472.

Боржник ОСОБА_2 належним чином не виконував рішення суду, щодо сплати аліментів.

Отримавши копію постанови про опис та арешт майна боржника від 27.03.2018 ОСОБА_1 дізналась, що сума боргу по аліментах станом на 01.03.2018 становить - 1096,03 грн, з чим вона не погодилась, у зв`язку з чим звернулась до Світловодського МР ВДВС з проханням надати їй розрахунок по аліментах.

Станом на 27.03.2018 відповідно до розрахунку по аліментах, виданого Світловодським МР ВДВС загальна заборгованість по аліментах на 01.03.2018 становить 1096,03 грн, виплачено аліментів на суму - 39 649,32 грн відповідно до копій квитанцій наданих ОСОБА_1 із розрахунком.

Заявник вважає, що державний виконавець допустив помилку в розрахунку по аліментах та зарахував квитанції та чеки, більша частина з яких не має відповідних реквізитів та призначення платежу як аліментів на користь ОСОБА_2 , що є необхідною умовою для того щоб платіж зарахувався державним виконавцем як аліменти на користь стягувача.

Частина квитанцій, яка була відправлена через поштовий переказ не містить виду і призначення платежу, та крім прізвища ОСОБА_1 жодних реквізитів отримувача не містить.

На частині квитанцій, що підтверджують переказ готівки через термінали самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк», відсутні прізвище, ім`я та по-батькові заявника та призначення платежу, а міститься лише кілька цифр банківської картки.

Долучені до матеріалів виконавчого провадження чеки не є достатнім доказом оплати аліментів ОСОБА_2 , адже вони не відповідають чинному законодавству.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного відділу юстиції щодо обчислення розміру заборгованості по аліментах протиправними.

Зобов`язано державного виконавця здійснити перерахунок розрахунку по аліментах з виключенням таких чеків та квитанцій від: 18.03.2013, 18.02.2013, 21.01.2013, 27.07.2013, 10.08.2012, 22.10.2012, 12.10.2012, 16.09.2012, 26.04.2016, 22.03.2016, 26.01.2016, 25.07.2016, 30.03.2015, 15.03.2015, 24.04.2015, 14.05.2015, 21.06.2015, 06.08.2015, 28.08.2015, 25.12.2015, 20.05.2014, 26.05.2014, 27.07.2014, 01.07.2014, 02.08.2014, 15.09.2014, 22.10.2014, 20.11.2014, 28.12.2014, 19.09.2012, 17.06.2013.

Ухвала мотивована тим, що долучені до матеріалів виконавчого провадження чеки не є достатнім доказом оплати аліментів ОСОБА_2 , а державним виконавцем безпідставно було зменшено розмір заборгованості по аліментах.

Вимога, щодо скасування розрахунку заборгованості з аліментів не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що чеки та квитанції які надавались боржником, в рахунок погашення заборгованості, повинні бути виключенні із розрахунку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, поданою з недотриманням процесуальної форми звернення до суду, а також з пропуском строків, за клопотанням про поновлення яких заявник не зверталась.

Починаючи з 2012 року та до теперішнього часу ОСОБА_1 жодного разу не повідомляла ні ОСОБА_2 , ні державного виконавця щодо неотримання аліментів по тим місяцям і сумам, які вказані в розрахунку державного виконавця, що оскаржується.

Форма квитанцій ПАТ «Укрпошта» та чеків ПАТ КБ «ПриватБанк» чітко передбачена законодавством, зокрема Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а ОСОБА_2 не повинен був контролювати правильність чи неправильність їх оформлення відповідними працівниками суб`єктів господарювання.

В усіх чеках та квитанціях чітко зазначено кому, на яку адресу або на який номер рахунку перераховані грошові кошти, а також вказано конкретний розмір суми аліментів.

Окрім того, номер рахунку отримувача, місце отримання та прізвище того, кому перераховувалися кошти, на всіх чеках однаковий.

На деяких чеках міститься підпис ОСОБА_1 , а на інших чеках, де немає її підпису вказані ті ж реквізити, що й на чеках (квитанціях) достовірність яких вона не заперечує.

Поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що чеки, які зобов`язано виключити з розрахунку на зворотній стороні містять особистий підпис ОСОБА_1 , що свідчить про фактичне отримання нею таких коштів в якості аліментів.

ОСОБА_1 не було надано жодного доказу, який би підтверджував неправильність розрахунків державного виконавця та недійсність чеків і квитанцій, та який би свідчив, що заявник не отримувала аліменти, які ОСОБА_2 перераховував відповідно до чеків та квитанцій.

Дії державного виконавця, щодо обчислення розміру заборгованості по аліментах є законними та правильними, а судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягають порушення державного виконавця.

Судом першої інстанції також не було взято до уваги обставини, встановлені рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2017 року, щодо визнання стягувачем отримання окремих платежів.

Скаржником, який не погоджується із сумою заборгованості по аліментах не правильно обрано спосіб захисту, адже замість скарги ним мала бути подана позовна заява.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року скасовано.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заінтересована особа - ОСОБА_2 , відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» (далі - Постанов) постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком, , згідно, з додатком 1, в тому числі Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області.

Пунктом 2 Постанови постановлено утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2, в тому числі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Абзацами 4, 10 пунктом 3 Постанови установлено, що міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 травня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, ОСОБА_2 та його представник адвокат Кінаш Т. В. підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, правонаступником якого є державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання апеляційного суду не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, правонаступником якого є державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що дослідженні в судовому засіданні оригінали квитанцій, які надавав ОСОБА_2 державному виконавцю для зарахування платежу в рахунок заборгованості по аліментам, не містить виду і призначення платежу, а також не зазначено інших реквізитів отримувача окрім прізвища « ОСОБА_1 ».

Згідно чеків, які підтверджують перекази готівки через термінал самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» відсутнє прізвище, ім`я та по батькові,а також призначення платежу.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що долучені до матеріалів виконавчого провадження чеки не є достатнім доказом оплати аліментів ОСОБА_2 , та державним виконавцем безпідставно було зменшено розмір заборгованості по аліментах.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

За змістом статті 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником (пункт 2 частина 4 статті 71 Закону).

У статті 195 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частиною першою статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дана норма кореспондується статті 74 Закону, відповідно до якоїрішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Матеріалами справи підтверджується, що Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 30 травня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 13 березня 2012 року і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 33).

Також Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 30 березня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з моменту подачі позову тобто з 30.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 34).

29 листопада 2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист про зміну розмірів аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно рішення Світловодського міськрайонного суду від 30 березня 2017 року та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_3 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 35).

Відповідно до розрахунку, виданого 27.03.2018 старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Давидовим В. О., станом на 01.03.2018 ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа від 07.04.2017 № 401/3734/16-ц на користь ОСОБА_1 виплачено аліментів згідно квитанцій в сумі 39 649 грн 32 коп. Загальна сума заборгованості становить 1 096 грн 03 коп (а. с. 5).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця та заперечуючи факт отримання аліментів, ОСОБА_1 зазначала, що частина квитанцій в матеріалах виконавчого провадження, яка була відправлена через поштовий переказ не містить виду і призначення платежу, та не місить інших реквізитів отримувача, крім прізвища ОСОБА_1 , що взагалі виключає факт підтвердження перерахунку.

На спростування доводів скарги старшим державним виконавцем Давидовим В. О. до суду першої інстанції було надано відповідь Директора філії Кіровоградська дирекція ПАТ «Укрпошта» Протасова С. В. від 25.04.2018, в якій зазначено, що згідно інформації, що міститься в архівній електронній базі ПАТ «Укрпошта» від ОСОБА_2 були надіслані та виплачені ОСОБА_1 перекази в розмірах 500 грн від 16.06.2015, від 20.07.2015, від 30.09.2015, від 22.10.2015 (а. с. 39).

Згідно відповіді Директора філії Кіровоградська дирекція ПАТ «Укрпошта» Протасова С. В. від 06.07.2018, в якій зазначено, що згідно інформації, що міститься в архівній електронній базі ПАТ «Укрпошта» від ОСОБА_2 були надіслані та виплачені ОСОБА_1 перекази в розмірах 500 грн від 28.08.2015, від 18.11.2015, від 25.12.2015, від 26.01.2016, від 25.07.2016, від 25.08.2016, від 28.11.2016, від 20.12.2016 (а. с. 176).

В матеріалах справи також містяться копії квитанцій про переказ грошових коштів від 02.08.2014, від 27.07.2014, від 01.07.2014, від 20.05.2014, від 16.08.2014, від 22.10.2014, від 15.09.2014, від 22.04.2014, від 26.05.2014, від 12.03.2014, від 22.04.2014, на зворотному боці яких міститься прізвище та підпис ОСОБА_1 (а. с. 65-68).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечувала та не спростувала наявність її підпису на зазначених квитанціях, що виключає факт неотримання нею коштів.

Аналізуючи копії виписок ПАТ КБ «ПриватБанк» по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору ОСОБА_1 , за період 01.01.2012-23.04.2018, суд приходить до висновку, що на її картковий рахунок перераховувалися кошти, дата надходження яких співпадає з датою квитанцій, які зазначені в скарзі на дії державного виконавця (а. с. 41-48).

Відповідно до розрахунку, виданого 17.10.2016 державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мананніковою О. А., станом на 01.10.2016 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа від 30.05.2012 № 1121/1466/12 виплачено аліментів згідно квитанцій в сумі 10 500 грн. Загальна сума заборгованості становить 17 000 грн 03 коп (а. с. 49).

Згідно розрахунку, виданого 07.11.2017 старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Давидовим В. О., станом на 01.11.2017 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа від 30.05.2012 № 1121/1466/12 виплачено аліментів згідно квитанцій в сумі 6 700 грн. Загальна сума заборгованості становить 6 607 грн 59 коп (а. с. 50).

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 оскаржувала і не погоджувалась з вищезазначеними розрахунками.

Крім того, Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області розглядалась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів і про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, за наслідками розгляду якої позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково (а. с. 69-74).

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 в рахунок погашення аліментів здійснювались платежі:

-за 2012 рік (липень,серпень, жовтень, листопад, грудень);

-за 2013 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень);

-за 2014 рік (січень, квітень, травень,липень, серпень, вересень, листопад);

-за 2015 рік (липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень);

-за 2016 рік (січень, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, грудень).

Встановлені судом обставини щодо сплати ОСОБА_2 аліментів ніким не оспорені і ці обставини відповідно до приписів ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються.

Суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції, що долучені до матеріалів виконавчого провадження чеки не є достатніми доказами оплати аліментів ОСОБА_2 є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Відсутність в чеках зазначення призначення платежу, ім`я та по батькові отримувача не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки кошти надходили на картковий рахунок стягувача аліментів, а також шляхом поштових переказів на ім`я стягувача.

Даних про те, що боржник сплачував стягувачу аліментів кошти на якісь інші потреби, а не сплачував аліменти, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами не доведено протиправність дій держаного виконавця, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими,порушення норм процесуального права та неправильне застосування права норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив 352 грн 40 коп судового збору, які підлягають стягненню на його користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, правонаступником якого є державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 352 (триста п`ятдесят дві) грн 40 (сорок) коп судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26.05.2020.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко