Справа №266/2669/20
Провадження№ 2-о/266/142/20
УХВАЛА

27.05.2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,

заінтересована особа: Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження нею дитини, чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецької області.

Згідно зі ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, представником заявника, на порушення вимог ст. 318 ЦПК України, до заяви про встановлення факту народження дитини не додано оригіналу медичного свідоцтва про народження, а додано тільки не завірену копію медичного свідоцтва про народження, походження якого не відомо.

Також, при вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що заява подана без додержання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку.

Так, відповідно ч. ч. 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів, доданих до заяви, вбачається, що заявником надана квитанція на суму 420,40 грн.

Однак, при перевірці судом за допомогою програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» зарахування судового збору, встановлено, що сплачений судовий збір за квитанцією на суму 420,40 грн. не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заінтересованою особою по справі зазначено Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Донецької області, відомості про який у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні, а зареєстрована юридична особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Згідно з п. 2 ст. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові, для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб, громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Таким чином, представником заявника у заяві зазначено зацікавлену особу юридичну особу, відомості про яку у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні.

Крім того, як вбачається з заяви, вона підписана представником заявника ОСОБА_2 , на підтвердження представницьких повноважень до заяви додана копія ордеру на надання правничої допомоги, яка засвідчена самою ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Зазначена копія не може бути врахована, як документ, що посвідчує повноваження представника, оскільки не відповідає вищезазначеним вимогам процесуального закону, щодо посвідчення повноважень адвоката як представника та не додано договору про надання правової допомоги, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити наявність права підпису і подання заяви в порядку окремого провадження ОСОБА_2 від імені заявниці ОСОБА_1 .

Крім того, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення», тимчасово закриті пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю і тимчасово припинено пішохідне сполучення у пунктах пропуску через державний кордон, в тому числі у м. Маріуполь, Донецької області.

Представник заявниці у заяві про встановлення факту народження дитини зазначає місце реєстрації заявниці ОСОБА_1 м. Макіївку, Донецької області та додає заяву нібито від ОСОБА_1 про розгляд заяви за її відсутності, довіру своїх інтересів представнику ОСОБА_2 , за підписом якій різниться з підписом, що виконано ОСОБА_1 у паспорті громадянина України, із урахуванням закритих пунктів пропуску до м. Маріуполя, походження даної заяви сумнівне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 318 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Отже, заявниці необхідно надати: оригінал медичного свідоцтва про народження; оригінал квитанції про сплату судового збору до спеціального фонду державного бюджету, оригінал ордеру серія НОМЕР_1 №1012714 на надання правої допомоги та договір про надання правової допомоги від 21.05.2020 р. та зазначити вірне найменування заінтересованої особи.

Таким чином, заява підлягає залишенню без руху до усунення заявником вказаних порушень ст. 318 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявниці, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.