Справа № 135/355/20
Провадження № 2/135/190/20
РІШЕННЯ

іменем України

15.05.2020 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та звільнення від заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

І.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018, а саме з 01.10.2019 до досягнення дітьми повноліття.

Звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, що утворилася за період з 01 жовтня 2019 року відповідно до виконавчого листа, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області у справі №135/1251/18.

На обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018 присуджено стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000 грн на обох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, щомісячно, з 10.09.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З жовтня 2019 року діти постійно проживають з позивачем у с. Лукашівка м. Ладижин Вінницької області, за адресою: АДРЕСА_1 та знаходяться на утриманні позивача.

10 лютого 2020 року позивачем ОСОБА_1 подано позов до Ладижинського міського суду Вінницької області про визначення місця проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком.

Станом на 01.10.2019 аліменти сплачені в повному обсязі, а заборгованість з жовтня 2019 року по січень 2020 року становить 8 000 грн.

Таким чином позивач просить звільнити його від сплати аліментів за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018 та виконавчим листом, виданим Ладижинським міським судом Вінницької області з 01.10.2019 по день винесення рішення та припинити таке стягнення аліментів з 01.10.2019.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Анісімова А.М. подала до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги визнає.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду (а.с. 18-19) було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.09.2017 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018 вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2 000 грн щомісячно на обох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожного з дітей, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме: від 10.09.2018 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.7-8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю записана ОСОБА_2 (а.с.9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю записана ОСОБА_2 (а.с.10).

Судом досліджено копію акту обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 №116 від 03.12.2019, з якого вбачається, що діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з батьком, діти забезпечені усім необхідним згідно з віковими потребами та погодними умовами: одягом взуттям, іграшками, дитячими книгами (а.с.11).

Згідно з копією рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 23.12.2018 вирішено подати Ладижинському міському суду Вінницької області висновок про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля їх батька ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно з копією висновку органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 23.12.2019 останній зробив висновок про необхідність направлення до Ладижинського міського суду Вінницької області, висновку про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля їх батька ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

V. Оцінка Суду.

Щодо звільнення від сплати аліментів.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно положень частини 2 статі 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи ті обставини, що з жовтня 2019 року неповнолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживають із матір`ю та не перебувають на її утриманні, проживають разом із батьком та перебувають на його повному утриманні, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти та особи, яка одержує аліменти, тому є всі правові підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати аліментів за рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018.

Щодо звільнення від заборгованості по аліментах.

Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно з якими за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд приходить до висновку, що постійне проживання неповнолітніх дітей на яких стягуються аліменти з жовтня 2019 року з батьком і перебування їх на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них.

Зважаючи на викладені вище обставини суд вважає доцільним звільнити позивача від сплати вказаної вище заборгованості за аліментами.

VІ. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 27.01.2020 уклав договір про надання допомоги з адвокатом Анісімовою А.М. № 27/01-2, згідно з яким йому надана правнича допомога та на підтвердження понесення витрат на надання правничої допомоги позивачем надано розрахунок гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію про сплату адвокату коштів в розмірі 2 000 грн.

Вказані обставини свідчать, що витрати у вигляді оплати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн пов`язані з розглядом справи, а розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

VІІ. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 150, 179, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та звільнення від заборгованості за аліментами задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 листопада 2018 року.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від заборгованості за аліментами, що утворилася за період з 01 жовтня 2019 року відповідно до виконавчого листа, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області у справі №135/1251/18.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені ОСОБА_1 при зверненні до суду за надання правової допомоги в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №15/05-1-20 від 15 травня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення складено та підписано суддею 15 травня 2020 року.

Суддя