Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/30/20
Номер провадження: 2/511/138/20
27 травня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А. І.,
при секретарі судового засідання Томчук Є.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», представник позивача: Дмітрієв Руслан Ігорович, до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) ,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу у його відсутності та не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення ( а.с.36).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не сповістив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином а.с.60-61).
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта ( аварійного сертифіката).
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що 26.03.2017 року о 14:30 годині ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Сузукі», д.н. НОМЕР_3 , в місті Одеса по вул. Французький бульвар 5 в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України , не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н. НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілі отримали механійні пошкодження, чим вчинив правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП ( а.с.10-12). Постановою Приморського райсуду м. Одеси від 07.06.2017року у справі №522/6517/17-п, (провадження 3/522/3176/17) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.( а.с. 62)
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеної ДТП доведена та повторному доказуванню по цивільній справі не підлягає.
Цивільно-правова відповідальність власнику автомобіля «Ніссан», д.н. НОМЕР_1 застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4526467 терміном дії з 09.08.2016 року до 08.08.2017 року. (а.с.5-6)
Власник автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 25.07.2016 року звернулася до ПАТ «Страхова компанія «ТАС» із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування. ( а.с.20) Відповідно до страхового акту №7396р/21/17 від 29.03.2017року вартість в стахового відшкодування склала 10 000грн. (а.с.21)
Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку витрати, понесені ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому не компенсував, то позивач вважає, що у нього виникло право зворотної вимоги до відповідача, як винної особи у ДТП, а тому просить на підставі ст.1191 ЦК України стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування.
Суд вважає, що дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Страхова компанія «ТАС» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - ПАТ «Страхова компанія «ТАС») заяву про страхове відшкодування.
Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що ПАТ «Страхова компанія «ТАС» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Крім того, відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «Страхова компанія «ТАС» має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
На теперішній час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПАТ «Страхова компанія «ТАС».
Суд вважає, що після проведення виплати, у страховика дійсно виникло законне право вимагати від винної в ДТП особи, а саме: ОСОБА_1 повернення суми сплаченого відшкодування в розмірі 10 000,00грн.
Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду у справі № 6-2806цс16, згідно якої деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та відповідно задоволення позову в повному обсязі.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
На підставі ст.ст. 990, 993,1166,1187, 1191 ЦК України, п. 35.1 ст. 35, п. 38.2.1 ст. 38, п. 40.3 ст. 40, п.п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», представник позивача: Дмітрієв Руслан Ігорович, до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) про відшкодування завданої майнової шкоди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частки на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду .
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А. І. Панчук