Справа пр. №2/756/2143/20
У Х В А Л А

28 травня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

представник відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 02 червня 2019 року.

У судовому засіданні 28 травня 2020 року було з`ясовано, що позовну заяву ОСОБА_2 від його імені подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, а тому головуючим у справі суддею поставлено на обговорення учасників справи питання про можливість залишити позов ОСОБА_2 без розгляду з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Представник відповідача наполягала на залишенні без розгляду позову ОСОБА_2 відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Особа, яка підписала позовну заяву від імені ОСОБА_2 , - адвокат Матвійчук Д.В. у судовому засіданні зазначив, що при оформленні ордера на надання правничої допомоги ним допущено технічну помилку, а тому немає підстав для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 2 цієї статті Кодексу позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Підписання позовної заяви є процесуальною формою реалізації права на пред`явлення позову. Отже, скріплення позовної заяви особистим підписом позивача чи підписом його представника свідчить про дійсне волевиявлення позивача, спрямоване на подання позову.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Ч. 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Нормою ч. 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Нормою ч. 1 цієї статті передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За положеннями ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення).

П. 3 Положення передбачено, що ордер має типову форму, яка є єдиною і обов`язковою для всіх адвокатів (Додаток №1).

Відповідно до п. 4 Положення ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

У п. 5 Положення зазначено, що ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з пп. 12.4 п. 12 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Матеріалами справи засвідчується, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики підписана від імені позивача адвокатом Матвійчуком Д.В. (а. с. 2-5).

На підтвердження повноважень адвоката Матвійчука Д.В. на ведення справи в суді та підписання ним від імені ОСОБА_2 позовної заяви адвокатом було надано ордер на надання правової допомоги від 16 вересня 2019 року серії КВ №410666, в якому усупереч пп. 12.4 п. 12 Положення не зазначено орган, у якому надається правова допомога адвокатом (а. с. 10, 53-55).

Зважаючи на те, що в ордері на надання правової допомоги від 16 вересня 2019 року серії КВ №410666 не зазначено судові органи, зокрема Оболонський районний суд м. Києва, в яких адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18, від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зважаючи на те, що ордер на надання правової допомоги від 16 вересня 2019 року серії КВ №410666 не є документом, що належним чином посвідчує повноваження адвоката Матвійчука Д.В. на надання правової допомоги ОСОБА_2 , ураховуючи ненадання адвокатом Матвійчуком Д.В. суду будь-яких інших документів, які б надавали йому на момент підписання ним позовної заяви від імені ОСОБА_2 право на ведення справи, суд, керуючись нормою п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність залишити без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Суд також звертає увагу ОСОБА_2 , що відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст ухвали виготовлено 01 червня 2020 року