Справа № 401/1060/20
Провадження № 2-н/401/162/20>
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши заяву Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ :

Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» звернулось до суду з даною заявою та просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника 17039 грн. 81 коп. заборгованості за теплову енергію, втрати інфляції у сумі 1239 грн. 64 коп., три відсотки річних у сумі 720 грн. 05 коп. та 210 грн. 20 коп. судового збору.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в видачі судового наказу з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 13. Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Всупереч вказаним вимогам заявником до заяви про видачу судового наказу договір, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги наданий не був. Зі змісту заяви вбачається, що договір між заявником та ОСОБА_1 не укладено.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, з неї не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165,166,260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за теплову енергію.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Волошина Н.Л.