У Х В А Л А

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 629/2196/16-ц

провадження № 61-4896св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчук М. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним апозовом) - ОСОБА_2 ,

третя особа - Панютинська селищна рада Харківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві власності житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона з 05 березня 2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який був зареєстрований в зазначеному будинку в березні 2003 року.

22 грудня 2015 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області шлюб між ними було розірвано, а з 10 лютого 2015 року ОСОБА_2 добровільно припинив користуватися будинком. Жодних перешкод у користуванні ним йому ніхто йому не чинив.

Вона особисто сплачує комунальні та інші платежі з утримання житлового будинку. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому просила позов задовольнити.

ОСОБА_2 03 серпня 2016 року подав зустрічну позовну заяву, в якій просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути йому перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, яке є його єдиним житлом, передати ключі від будинку, не створювати умови неможливості співмешкання та поновити його порушене право на користування спірним житлом, зобов`язавши ОСОБА_1 вселити його у спірний будинок та визначити приміщення для проживання, розділити особовий рахунок.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який був розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 22 грудня 2015 року.

За час шлюбу разом із дружиною та іншими членами сім`ї мешкали у спірному будинку, дбали про нього, здійснювали капітальні і поточні ремонти, поліпшували стан житла. Кошти на поліпшення житла та підвищення його вартості вкладав саме він, як і наймав спеціалістів і робітників. Крім цього, на його кошти та кошти його рідних вони побудували новий житловий будинок на території земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 та розташована на АДРЕСА_1 .

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні житловим будинком ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку у вказаному житловому будинку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2017 року доповнено рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року із зазначенням в резолютивній частині рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 1 410,00 гривень, стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 1 653,00 грн.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив із відсутності ОСОБА_2 у спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік та дійшов висновку про наявність підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із того, що жодних підстав, які б заважали відповідачу проживати в спірній квартирі або звернутися до суду з позовом про поновлення порушеного права і вселення не існувало. Відносини з сім`єю він не підтримує, шлюб між подружжям розірвано, спільним побутом вони не пов`язані, спірний будинок перебуває у власності ОСОБА_1 , ключі від будинку ОСОБА_2 передав добровільно. В утриманні будинку участі не приймає, за ним зареєстровано право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та 1/6 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовній заяві не ставить питання про встановлення порядку користування спірним житловим будинком та не зазначає, яку саме кімнату необхідно надати йому у користування, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо визначення приміщення для проживання та розподілу особового рахунку.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2017 року рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні цих вимог.

Скасовано рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн судового збору.

Скасовано рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в цій частині задоволено та вселено його в житлове приміщення будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2017 року залишено без змін.

Додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 липня 2017 року змінено, зменшено стягнення судового збору в дохід держави: з ОСОБА_1 з 1 410,00 грн до 486,80 грн; з ОСОБА_2 з 1 653,60 грн до 486,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243,40 грн, а з ОСОБА_2 в дохід держави - в сумі 486,80 грн за розгляд справи в апеляційному порядку.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність ОСОБА_2 у спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік та доцільність визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ті обставини, що у сторін склалися неприязні стосунки, не можуть бути підставою для обмеження права користування ОСОБА_2 спірним будинком та відмови у задоволенні його позовних вимог про вселення. Крім того, суд першої інстанції безпідставно керувався положеннями статті 71 ЖК УРСР, оскільки ними регулюються відносини наймача та членів його сім`ї в будинках державного та громадського житлового фонду, яка не регулює спірні правовідносини.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Панютинська селищна рада Харківської області, про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Панютинська селищна рада Харківської області, про поновлення порушеного права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук