Справа №461/1496/20>
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.

за участі секретаря судового засідання Рудницької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що 12 серпня 2008 року позивач і відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 100000,00 доларів США на строк до 11 серпня 2023 року, зобов`язавшись щомісячно повертати банку грошові кошти для погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією та іншими нарахуваннями. На забезпечення виконання зобов`язання сторонами був укладений договір поруки, відповідно до якого поручителем виступила відповідач ОСОБА_2 . Отримавши грошові кошти у кредит, відповідач скористалася ними, однак свої зобов`язання виконує неналежно та не у повному обсязі. У зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 21 грудня 2019 року становить 717840,39 доларів США та складається з тіла кредиту - 99525,97 доларів США, заборгованості за відсотками - 296877,18 доларів США, заборгованості зі сплати комісії - 104,01 долар США та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання - 321333,23 долари США. Банк просить суд стягнути солідарно з відповідачів частину суми боргу, а саме: заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка нарахована в період з 07 вересня 2018 року по 21 грудня 2019 року та становить 22780,39 доларів США.

Ухвалою від 21 лютого 2020 року у справі було відкрите загальне позовне провадження.

07 квітня 2020 року справа призначена судом до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Єрмолов Є.М. у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачі до суду не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Повістки про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими до неї документами були направлені відповідачам рекомендованою поштою. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до п. п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання. Крім того, відповідачі були додатково повідомлені про судове засідання телефоном, про що секретарем складені відповідні телефонограми, які долучені до справи.

Відзивів на позов від відповідачів, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи за відсутністю відповідачів до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу слухати у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що 12 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № Є/VV3866, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 100000 доларів США, з кінцевою датою погашення - 11 серпня 2023 року, із зобов`язанням повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитним коштами в строки та порядку, встановлені договором.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, 12 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки.

Позичальник належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Така станом на 21 грудня 2019 року становить 717840,39 доларів США та складається з тіла кредиту - 99525,97 доларів США, заборгованості за відсотками - 296877,18 доларів США, заборгованості зі сплати комісії - 104,01 долар США та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання - 321333,23 долари США.

Чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно, застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного суд вважає, що наданий банком розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у цій справі.

Відтак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору.

02 січня 2020 року банк звернувся до відповідачів з повідомленням, в якому висловив вимогу про дострокове погашення кредиту.

Водночас, позивач просить суд стягнути з відповідачів лише частину нарахованого ним боргу - відсотків за користування кредитом за період з 07 вересня 2018 року по 21 грудня 2019 року (до моменту пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту) в сумі 22780,39 доларів США.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 553 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, проте, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про грубе порушення відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, виникнення заборгованості, частину якої банк просить стягнути з неї та другого відповідача як поручителя. Вивчивши надані баком докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, та стягнути з відповідачів суму заборгованості за відсотками в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 7968,58 грн у рівних частина, тобто по 3984,29 грн з кожної.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 22780 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) доларів США 39 центів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму сплаченого судового збору - 3984 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму сплаченого судового збору - 3984 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 29 коп.

Позивач: акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова