Справа №705/5907/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Відділу охорони здоров?я Уманської міської ради, третя особа: на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне некомерційне підприємство «Уманська міська лікарня», до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури Менчинський С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позов обґрунтований тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком. Відповідно до обставин справи, ОСОБА_1 20.12.2016, у період часу з 00.00 год. до 01.00 год., перебуваючи поряд із кіосками, що неподалік від входу в ЗОШ №14 по вулиці Незалежності в м. Умань Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході виниклого конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин, які переросли у бійку з ОСОБА_2 , 1998 року народження, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів кулаками в область обличчя, від яких у ОСОБА_2 запаморочилася голова, він оступився назад та через хвилину почав втікати по тротуару в напрямку залізничного вокзалу по лівій стороні вулиці. ОСОБА_1 наздогнав ОСОБА_2 і, перебуваючи поряд з магазином « Ситий татусь» почав наносити йому удари кулаками в область голови та тулуба. ОСОБА_2 знову почав тікати, проте, ОСОБА_1 його наздогнав та наніс йому удар кулаком в область голови, після чого ОСОБА_2 втратив свідомість, до якої прийшов уже в лікарні. Внаслідок вищевказаних подій, згідно висновку судово-медичного експерта № 05-7-01/43 від 17.01.2017, ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя. У зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Уманська міська лікарня». Факт заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, проте, питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішено. Відповідно до довідки, наданої КНП «Уманська міська лікарня», потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.12.2016 по 30.01.2017, а саме 41 ліжко-днів. Фактичні витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочинного діяння склали 6668,73 грн. Відповідачем ОСОБА_1 в добровільному порядку вказані витрати не відшкодовані, тому прокуратура, в інтересах держави, звернулася з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 31.01.2020 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача - прокурор Уманської місцевої прокуратури Білковська І.В. в судове засідання не з?явилася, проте надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та справу просить розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до обставин справи, ОСОБА_1 20.12.2016, у період часу з 00.00 год. до 01.00 год., перебуваючи поряд із кіосками, що неподалік від входу в ЗОШ №14 по вулиці Незалежності в м. Умань Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході виниклого конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин, які переросли у бійку з ОСОБА_2 , 1998 року народження, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів кулаками в область обличчя, від яких у ОСОБА_2 запаморочилася голова, він оступився назад та через хвилину почав втікати по тротуару в напрямку залізничного вокзалу по лівій стороні вулиці. ОСОБА_1 наздогнав ОСОБА_2 і, перебуваючи поряд з магазином « Ситий татусь» почав наносити йому удари кулаками в область голови та тулуба. ОСОБА_2 знову почав тікати, проте, ОСОБА_1 його наздогнав та наніс йому удар кулаком в область голови, після чого ОСОБА_2 втратив свідомість, до якої прийшов уже в лікарні.

Внаслідок вищевказаних подій, згідно висновку судово-медичного експерта № 05-7-01/43 від 17.01.2017, ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя.

Вказаний вирок суду набрав законної сили.

У зв?язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Уманська міська лікарня».

Факт заподіяння ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 підтверджено під час судового розгляду кримінального провадження, проте, питання про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не вирішено.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Постановою КМ України від 16 липня 1993 року № 545 затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі - Порядок).

У відповідності до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Відповідно до довідки, наданої КНП «Уманська міська лікарня», потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.12.2016 по 30.01.2017, а саме 41 ліжко-днів. Фактичні витрати комунального підприємства на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочинного діяння склали 6668,73 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Доказів звернення з даним цивільним позовом та його вирішення у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КК України суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь відділу охорони здоров?я Уманської міської ради для зарахування на рахунок місцевого бюджету витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в розмірі 6668 (шість тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 73 коп. (одержувач: , р/р НОМЕР_2 , Черкаське ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», МФО 854018).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко