20.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/4778/19
Єдиний унікальний номер 205/4778/20
Провадження № 2/205/578/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини з батьком та визначення порядку спілкування матері з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 травня 2019 року поштою направив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини та визначення порядку спілкування матері з дитиною, який надійшов до суду 3 червня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року позов залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивач 13 червня 2019 року засобами поштового зв`язку направив виправлений позов, який надійшов до суду 18 червня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про допит свідків і витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит свідків задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про витребування у КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня № 1» Дніпровської міської ради відомостей задоволено, в іншій частині у задоволенні клопотання було відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психіатричної експертизи відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року клопотання відповідача про виклик та допит свідків задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року клопотання про виклик та заслуховування думки малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено.

Позивач у своєму позові, а у ході судового засідання позивач його представник посилалися на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року шлюб було розірвано. У травні 20018 року вони дійшли згоди про місце проживання дитини разом з позивачем. Проте, у квітні 2019 року відповідач забрала дитину до себе та залишила проживати з собою. З того часу донька не відвідує школу та позашкільні секції і гуртки. Дитина перебуває постійно у житловому приміщенні сама, на прогулянки не виходить, ні з ким не спілкується, що призводить до її деградації. У квартирі матері у ванній кімнаті встановлена газова колонка кустарним способом, що становить небезпеку для малолітньої дитини. Позивач орендує приватний будинок АДРЕСА_1 , трохи згодом планує придбати житло у власність. У будинку для доньки виділена окрема кімната з окремим ліжком та шафою для речей, з меблями, є іграшки для проведення вільного часу. Також будинок має власне подвір`я. ОСОБА_1 має стабільний дохід для забезпечення доньки, регулярно перераховує кошти на утримання дитини; шкідливих звичок не має, характеризується позитивно. При цьому зазначив, що відповідач не приділяє уваги навчанню та вихованню доньки, наражає її на небезпеку, розвитком додаткових здібностей не займається, виражається нецензурно у присутності ОСОБА_4 , не працює. Також зазначив, що у період з 28 лютого 2019 року по 14 березня 2019 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «МКЛ № 1» Дніпровської міськради з діагнозом гостра двостороння пневмонія, та у цей період з донькою перебував позивач. Крім цього, за час проживання дитини у відповідача, у ОСОБА_4 з`явився педикульоз. Наголошували, що позивач має перевагу перед відповідачем у проживанні дитини з ним: він займається вихованням дитини, розвиває її здібності, піклується про неї. Відповідач здійснює психологічний тиск на дитину, оскільки раніше донька була схильна до батька, а зараз уникає спілкування з ним. Старша донька ОСОБА_2 проживає з бабою. За час проживання ОСОБА_4 з матір`ю доньку вдарило струмом; відповідач одного разу загубила доньку в магазині. Наразі позивач проживає з іншою жінкою, в якої з донькою сторін склалися дуже гарні стосунки. Просили суд визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 ; визначити ОСОБА_2 наступний порядок спілкування з донькою: щоп`ятниці з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин суботи, та кожен день народження дитини щорічно 08 жовтня з 14 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, зазначивши, що після розірвання шлюбу сторони погодили, що дитина буде проживати з нею та навідувати відповідача. Мати позивача, баба дитини, наполягала аби ОСОБА_4 відвідувала школу, в якій вона працює. Розбіжності щодо місця проживання дитини почалися, коли вона стала часто хворіти, а ОСОБА_1 та його мати не надавали доньці відповідного належного лікування. На даний момент дитина не бажає проживати з батьком, оскільки у той час, коли вони могли проживати разом, дитина фактично проживала у батьків позивача, а не з ним. Інцидент щодо того, коли дитину вдарило струмом, стався за час спільного проживання сторін та у присутності позивача. Також зазначили, що з метою переведення дитини до іншої школи відповідач змушена була звернутися до відділу освіти, оскільки мати позивача заборонила у школі, де навчалася малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віддавати документи. На теперішній час ОСОБА_4 навчається у школі № 59, яка знаходиться у кварталі від місця проживання відповідача, навчання їй приносить задоволення, вона має друзів. Квартира, в якій проживає відповідач з донькою, належить відповідачеві на праві власності. ОСОБА_2 працює, має графік роботи добу/через дві, у той час, коли вона на роботі за Златою до листопада 2019 року наглядав старший син відповідача, якому 22 роки, та його дівчина. На теперішній час зі школи дитину забирає старша донька ОСОБА_5 , одного разу забирала сусідка; дитина перебуває у групі продовженого дня до 17 години, а також відвідує у школі гурток танців. Проти позовних вимог заперечували, просили у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у судовому засіданні зазначила, що комісія Органу опіки та піклування дійшла висновку про доцільність проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю. Проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2011 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 11).

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10), яка зареєстрована та проживає разом з відповідачем (а.с. 101).

Згідно з довідкою № 1153 від 13 листопада 2019 року, наданою судові КЗ «ДМКЛ № 1» Дніпровської міської ради, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «ДМКЛ № 1» Дніпровської міської ради з 28 лютого 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , була госпіталізована з мачухою ОСОБА_6 , у подальшому догляд за дитиною здійснював цілодобово дід - ОСОБА_7 , декілька разів з дитиною залишалася баба - ОСОБА_8 , батько дитини - ОСОБА_1 навідував її щодня, мати дитини - ОСОБА_2 , навідувала її два-три рази (а.с. 118).

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20), проживає у будинку АДРЕСА_1 , який винаймає відповідно до договору оренди житлового будинку від 01 травня 2018 року та сплачує орендну плату у розмірі 4 000 гривень щомісяця, до якої не входить вартість комунальних послуг (а.с. 21-22). За місцем реєстрації та місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 12, 13).

Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача у буд. АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні, наявні необхідні меблі та обладнання для нормального проживання та виховання дитини (а.с. 55).

Згідно з довідкою про доходи № 6 від 20 червня 2019 року дохід позивача за період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року склав 24 775 гривень (а.с. 54). У ході судового розгляду стороною позивача було зазначено, що позивачем було змінено місце роботи, але дохід залишився у тому ж розмірі.

Відповідач ОСОБА_2 за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 99-100, 102).

Дохід відповідача відповідно до довідки про доходи № 1-00000032 від 12 вересня 2019 року за період з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року склав 26 060 гривень 67 коп. (а.с. 103).

Згідно з висновком ООП Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 1/14-168 від 17 жовтня 2019 року, комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце її проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 91-92).

Також у судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також заслухано думку малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона 28 років працює в школі № 56, та є класним керівником ОСОБА_4 . З 2018 року по 2019 рік дитина відвідувала школу. Частіше у школі бачила батька та вважала, що дружина позивача ОСОБА_16 - мати дівчинки. Мати дитини рідко забирала доньку зі школи, частіше забирали: батько, баба або дід. Батько відвідував шкільні збори, розписувався у щоденнику, займався з донькою. Вона була вдома у позивача, у його матері. Дитини вдень перебувала у баби, вранці до школи відводив батько, тому вона вважає, що донька ночувала в батька. Дитина вчилася у першому класі менше року, оскільки у лютому вона захворіла і до кінця навчального року до школи не ходила. Документ не бачила, директор школи повідомила, що ОСОБА_4 не відвідує школу з поважних причин, документи надані, проте, свідкові з ними ознайомитися можливості не надали. У другий клас вона пішла до іншої школи. Відповідача у школі першого вересня не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що позивач - її сусід. Родину позивача знає понад 10 років, її онук гуляв разом зі Златою. Позивач любить доньку, гуляє з нею, возив її на море; про матір дитини нічого не розповідав. Чула, що влітку 2019 року ОСОБА_1 просив дозволу у матері дитини відвезти останню на море, проте, вона відмовила. Коли дитині не виповнилося і року, відповідач вигнала позивача з дитиною з дому. До зими 2019 року дитина увесь час проживала з батьком. Дружина позивача водила дитину до парку, в цирк, купувала іграшки. Донька любить батька: радіє зустрічі з ним, він завжди щось привозить їй. Зараз відповідач дитину нікому не дає, ані батькові, ані бабі з дідом. Свідок проживає поряд з батьками позивача, де саме проживає позивач, вона не знає. Злату не бачила давно, має здогадки, що дитина не закінчила першого класу.

Відповідач знайомство зі свідком ОСОБА_11 заперечила.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матір`ю позивача і бабою малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживали разом 10 років. Дитина була дуже хворобливою. Коли дитині виповнилося 8 місяців, вона запропонувала привезти дитину до себе, оскільки перебувала у відпустці і могла доглядати онуку, яка перебувала на штучному вигодовуванні, і саме з того часу вона фактично проживала з ними. Потім сторони деякий час проживали у них. Перший раз відповідач віддала їм дитину, коли останній виповнилося 4 роки, потім відповідач неодноразово виганяла позивача з дитиною з дому. Завжди, коли відповідач забирала доньку, вона завжди хворіла. Вона та позивач її завжди лікували. Коли ОСОБА_2 забирала дитину до себе, вони гуляли, уроки не робили, навчанням доньки відповідач не займалася. У лютому 2019 року відповідач привезла дитину з температурою та дитина була госпіталізована у стаціонар з двосторонньою пневмонією, а сама відповідач до лікарні майже не приїздила. При виписці виник скандал і дід викликав наряд поліції; матері дозволили забрати дитину тільки на таксі. Потім вона припинила водити дитину до школи; виправдальних документів директорові школи не надавала, лише згодом дізналися, що дитині рекомендовано домашнє навчання, коли подали позов до суду і почали збирати документи. Позивач і відповідач проживали разом у квартирі, що належить відповідачеві. Остаточно припинили свої відносини, оскільки у сина не вистачило терпіння. З вересня 2018 року позивач почав проживати з іншою жінкою - ОСОБА_17 ; проживали на ж/м Перемога у м. Дніпрі, і батько щодня возив доньку до школи, потім винайняв будинок, в якому проживали усі разом, та який допомогла знайти ОСОБА_18 - лікар, якого викликали, коли ОСОБА_4 хворіла. Після завершення ремонту, позивач переїхав до будинку. Дитина проживала з відповідачем за виключенням тих періодів, коли відповідач виганяла їх з дому і вони проживали у них (батьків). Школу № 56 обрали батьки позивача, відповідач мала намір дитину водити до садочка ще рік, тому дитину влаштували до школи без згоди матері.

Свідок ОСОБА_10 надала суду свідчення, в яких пояснила, що вона є сусідкою батьків позивача. Стосунки позивача з дитиною хороші, він купує їй іграшки, займається донькою. Відповідача бачила декілька разів, тому про неї сказати нічого не може. Злата проживає у батьків позивача років з 5 разом з батьком. Бачила дитину до середини навчального року у першому класі. Онука свідка гуляла зі Златою, коли вона була у батьків позивача

Відповідач щодо свідчень, наданих свідком ОСОБА_10 зазначила, що жодного разу вказаного свідка не бачила, зі слів дитини, їй у баби не має з ким проводити час, тому вона не розуміє, коли, та за яких обставин свідок приходила до матері позивача з онукою.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є сусідом сторін і проживає поверхом нижче відповідача. Знайомий з відповідачем близько 20 років. Дитина проживає разом з відповідачем, яка гуляє з дитиною, водить до садочка, займається дитиною. У квітні 2019 року позивач разом зі своєю матір`ю, хотів забрати дитину, відповідач не дозволила, тому він викликав поліцію. Злата сказала поліції, що хоче залишитися з матір`ю і поліція поїхала. Дитина постійно проживала з матір`ю з самого народження. Щодня мати відводила доньку у садочок, школу. Позивач цього не робив і не робить.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона перебуває в особистих стосунках з сином відповідача з літа 2018 року, знайома з відповідачем. До листопада 2019 року вона проживала у квартирі відповідача, наприкінці жовтня 2019 року вони переїхали. Постійно, коли ОСОБА_2 відвозила Злату до позивача, дитина плакала і питала, коли мама її забере. Свідок відводила дитину до школи і забирала. Відповідач вихованням і навчанням дитини займається. У Злати був дефект мови, який за допомогою логопеда був виправлений. Свідок позивача ніколи не бачила. В квартирі відповідача дві житлові кімнати. Місця для дитини у кімнати достатньо. У час, коли відповідача немає вдома, дитина перебувала під її наглядом, вона її вкладала спати, годувала - улюблена страва - макарони. Серед тижня відповідач з дитиною займається, робить уроки, дитина дивиться мультфільми, на вихідних гуляють. Букву класу, в якому вчиться дитина свідок не знає та не пам`ятає, як звати класного керівника ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_14 , який є сином відповідача, пояснив, що з листопада 2018 року по жовтень 2019 року він проживав разом з матір`ю в її квартирі. За цей час він декілька разів відводив сестру до школи, в інший час її відводила його дівчина ОСОБА_13 . На теперішній час з сестрою спілкується рідко. Пам`ятає, як одного разу ОСОБА_4 не хотіла їхати до батька, що дійшло до сліз. Позивачеві надати характеристику як батькові не може, звичайний батько. Більше часу дитині приділяла мати - вони разом вчили уроки, малювали, читали. Коли матері не було вдома, він зі своєю дівчиною наглядали за дитиною, гуляли, коли проживали разом. Дитина спала з матір`ю. В її кімнаті для сестри було все необхідне: місце для сну, стіл для навчання, іграшки, шафа для речей. На теперішній час з дитиною відповідачеві допомагає його сестра ОСОБА_5 . ОСОБА_4 про батька згадує лише, коли її запитати про нього. За інцидент із поліцією йому нічого не відомо.

Також у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що проживає по сусідству з відповідачем 4 роки, знайома також з позивачем з тих пір, коли сторони проживали разом, та навчала ОСОБА_4 музиці і танцям; дитина завжди причесана, акуратна. Конфлікт між сторонами, з якого все почалося, стався у травні 2018 року. У травні 2018 року на випускному дитини в дитячому садочку позивачеві прийшло любовне повідомлення. Після розірвання шлюбу відповідач виплачувала кредити, тому змушена була піти на ще одну роботу, тому дитину влаштували до школи, в якій працює мати позивача. Батька бачила у садку з дитиною, при цьому суперечок між ним і дитиною не бачила. Зараз свідок допомагає відповідачеві з дитиною, коли вона на роботі. Дитина навчається в СШ № 59.

Також у судовому засіданні було заслухано думку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначила, що проживає з матір`ю. Час після школи проводить добре, щоденно 4-5 уроків; зі школи її забирає мама, вони разом роблять уроки, також читають, малюють, вчать вірші. На вихідних разом гуляють, ходять в парк, у гості. З батьком також гуляли, він їй телефонує. В кімнаті у неї є стіл, стілець, тумба та ліжко; інколи спить з мамою, а так, зазвичай, сама. Мама спілкуватися з батьком не забороняє; у батька їй було погано: не сподобалося, що він цілує ОСОБА_17 , також неодноразово просила привезти їй улюбленого порося, проте, батько не привозить. Останній раз з батьком бачилися у школі. Він не привітав її ані з Новим роком, ані зі святом 8 Березня. Про останню зустріч з бабою не пам`ятає. Хоче жити тільки з мамою; у батька дід їй дозволяє гратися лише у дворі.

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю.

Принцип ст. 6 Декларації, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у виняткових ситуаціях, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини є перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізовувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Таким чином, дослідивши і встановивши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, психіатричних або наркологічних протипоказань не має (а.с. 52, 53). При цьому суд враховує ту обставину, що позивач у власності житла не має, а на підставі договору оренди винаймає будинок, вартість орендної плати відповідно до якого складає 4 000 гривень, а відповідно до довідки про доходи, його дохід встановлений нарівні мінімальної заробітної плати, крім того, самим позивачем зазначено, що після зміни місця роботи його дохід залишився близького того рівня, що і на попередньому місці роботи.

Також судом встановлено, що відповідач усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов для проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Має у власності квартиру, що не заперечувалося сторонами, в якій проживає разом з дитиною, та в якій створено всі необхідні умови для нормального проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини, є всі необхідні комунікації, речі першої необхідності для доньки, квартира перебуває в задовільному санітарно-гігієнічному стані. Мати дитини ОСОБА_2 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглянута, відвідує навчання як у школі, так і позакласні заняття; мати дівчинки відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, має постійний заробіток, працює на посаді оператора відеозапису та відеоспостереження у ПрАТ «Агра» (а.с. 103) та на посаді продавця у ФОП ОСОБА_19 , психіатричних або наркологічних протипоказань щодо виховання дитини не має (а.с. 96, 97).

Крім того, свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_15 було пояснено, що відповідач опікується дитиною, займається її вихованням та навчанням на належному рівні, ОСОБА_4 завжди охайна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідність за відсутності відповідача опікуватися дитиною до листопада 2019 року її синові ОСОБА_14 і його дівчині ОСОБА_13 , інколи сусідці ОСОБА_15 та старшій доньці відповідача зумовлена об`єктивними обставинами (перебуванням ОСОБА_2 на роботі), а не ухиленням від виконання материнських обов`язків. Також слід зазначити, що такі обставини жодним чином негативно не відображаються на дитині.

Судом не приймаються до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які зазначали, що ОСОБА_4 гуляла з їх онуками, коли перебувала у батьків позивача, та їх негативну характеристику особі відповідача як матері, оскільки ОСОБА_2 заперечила знайомство з цими особами, а малолітня ОСОБА_3 , у ході судового засідання зазначила, що у баби з дідом їй ні з ким було гуляти.

Крім того, орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради своїм висновком № 1/14-168 від 17 жовтня 2019 року вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю (а.с. 91-92).

Також, суд зважає на думку малолітньої ОСОБА_3 , яка у ході її опитування у судовому засіданні без вагань висловила своє бажання проживати разом з матір`ю.

Крім того, судом приймаються до уваги положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що в усіх діях щодо дітей, у тому числі судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а в даному випадку, з урахуванням думки дитини, їй буде краще проживати з матір`ю.

За таких обставин, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог і заперечень, в частині, що відповідач неналежним чином ставиться до виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, були спростовані доказами, наданими відповідачем, позовні вимоги в цій частині є такими, що не ґрунтуються на законі, тому у їх задоволенні ОСОБА_1 слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про визначення порядку спілкування матері з дитиною, то ч. 1 ст. 159 СК України визначено, що право на подання такого позову має той з батьків, який проживає окремо від дитини, а у даному випадку дитина проживає разом з матір`ю.

Крім того, ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У даній позовній вимозі позивач фактично ставить питання про захист прав та законних інтересів відповідача, які на теперішній час не є порушеними.

З урахуванням зазначених обставин, позовні вимоги про визначення порядку спілкування матері з дитиною задоволенню також не підлягають.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 6 Декларації прав дитини Генеральної Асамблеї ООН, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради (, адреса місцезнаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Шодуарівська, буд. 7) про визначення місця проживання дитини з батьком та визначення порядку спілкування матері з дитиною відмовити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат по 25 травня 2020 року.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 16 годину 00 хвилин 01 червня 2020 року у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (адреса: м. Дніпро, вул. Коробова, 6).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: