У Х В А Л А

27 травня 2019 року

м. Київ

справа №661/5561/18

провадження № 61-6510ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , діючої від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 серпня 2019 року, додаткове рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 січня 2020 року та на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, заборону їх вчинення, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Заборонено застосування моторизованого (бензинового) аерозольного генератора розпилювання пестицидів на належній на праві приватної власності ОСОБА_3 земельній ділянці. Стягнуто з відповідачів на користь кожного з позивачів по 1000 грн моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Додатковим рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання дій щодо застосування моторизованого (бензинового) аерозольного генератора розпилювання пестицидів протиправними та такими, що через порушення основоположних прав, спричинили немайнові збитки.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 серпня 2019 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

03 квітня 2020 року ОСОБА_1 , діюча в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для сплати судового збору та надання виправленої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави касаційного оскарження, їх правове обґрунтування.

У травні 2020 року від скаржників надійшла виправлена касаційна скарга з зазначенням підстав для касаційного оскарження та квитанції про сплату судового збору.

Однак, недоліки касаційної скарги не усунуті скаржником у повному обсязі.

Як на підставу касаційного оскарження скаржники посилаються на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України і на частину третю статті 411 ЦПК України та зазначає, що підставою для скасування судових рішень та направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Диспозиція частини третьої статті 411 ЦПК України визначає виключний перелік умов, за яких порушення норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а саме:

1. у разі, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2. суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3. суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4. суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів

Скаржники чітко не зазначають, який із пунктів вищевказаної норми закону є підставою оскарження ними судових рішень у цій справі.

Натомість, зі змісту мотивувальної частини вбачається, що скаржники не погоджуються з оскаржуваними рішеннями, оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили докази у справі, а саме матеріали відеозйомки на електронному носії, та не дали їм належну оцінку. Вказана умова не вмотивована в повній мірі відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, а саме: скаржник не посилається як на підставу касаційного оскарження на пункти 1-3 частини другої статі 389 ЦПК України, та не наводить відповідного обґрунтування цих підстав.

Таким чином, скаржники не виконали вимоги вказаної норми процесуального закону у повному обсязі, зазначивши лише те, що суди не дослідили належним чином докази у справі, при цьому не вказавши чітко та не обґрунтувавши підстави касаційного оскарження, передбаченні пунктами 1-3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на положення статті 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження.

Виконання вищенаведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі. Суд в силу вимог статті 394 ЦПК України зобов`язаний зазначати всі підстави касаційного оскарження, які вказує скаржник, проте, не уповноважений з власної ініціативи корегувати зазначені скаржником підстави касаційного оскарження у разі їх некоректного оформлення відповідно до вимог законодавства, відтак, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В зв`язку з тим, що скаржники не виконали у повній мірі вимоги законодавства в частині оформлення касаційної скарги відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог, зазначених в цій ухвалі.

Роз`яснити скаржникам, що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особам, які її подали.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш