Справа № 2-145/2009
Провадження № 6/353/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПАТ «Банк «Демарк», звернулось в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача - ВАТ «Банк «Демарк» на правонаступника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» за виконавчим листом № 2-145/2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що 18.02.2009 року Тлумацький районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Демарк» (який 09.08.2018 року відступив в подальшому право вимоги ПП «Міраж-сервіс») за кредитним договором № 49-071 від 15.02.2008 року. 07.10.2019 року було укладено Договір № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між ПП «Міраж-сервіс» та ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко», відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 49-071 від 15.02.2008 року. У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, відповідно припиняється її статус сторони виконавчого провадження та проводиться заміна належним кредитором згідно з вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514, 515 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2020 року прийнято до розгляду заяву ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ПАТ «Банк «Демарк», про заміну сторони виконавчого провадження, та призначено судове засідання на 11 год. 00 хв. 28.02.2020 року. Також вказаною ухвалою було визнано обов`язковою явку та участь представника заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судовому засіданні о 11 год. 00 хв. на 28.02.2020 року, для дачі особистих пояснень. Крім цього, зобов`язано представника заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» представити для огляду в судовому засіданні оригінали документів доданих до заяви, а також інших доказів на підтвердження викладених у ній обставин. Проте, представник заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судове засідання 28.02.2020 року не з`явився, причин неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. А тому розгляд справи було відкладено на 14 год. 00 хв. 16.03.2020 року.

16.03.2020 року представник заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судове засідання повторно не з`явився, проте заявник у своїй заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розгляд справи провести без участі його представника. А тому, ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2020 року було повторно визнано обов`язковою явку та участь представника заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судовому засіданні о 15 год. 00 хв. 30.03.2020 року, для дачі особистих пояснень, та зобов`язано його представити для огляду в судовому засіданні оригінали документів доданих до заяви, а також інших доказів на підтвердження викладених у ній обставин, в т.ч. обставин щодо: прийняття судом рішення, яке набрало законної сили, з якого б вбачалось, що саме ОСОБА_1 являється боржником за кредитним договором № 49-071 від 15.01.2008 року; прийняття судом рішення, яке набрало законної сили, про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Банк «Демарк» на ПП «Міраж-сервіс»; здійснення повної оплати за Договором № 1 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимог від 07.10.2019 року на час або після його укладення, тощо.Проте, представник заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судове засідання 30.03.2020 року не з`явився, причин неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. А тому розгляд справи було відкладено на 08 год. 30 хв. 05.05.2020 року.

Представник заявника ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» в судові засідання 05.05.2020 року та 25.05.2020 року повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, жодних документів на вимогу суду не представив, хоча заявник ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко» бкв неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Банк «Демарк» в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, поштовий конверт з судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Заінтересована особа: ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши обґрунтування заяви та письмові матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з наступних підстав.

03.03.2009 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2009 року, яке набрало законної сили 03.03.2009 року, у справі № 2-145/2009 р. було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Демарк» заборгованості за кредитним договором в сумі 10952,35 грн., судового збору в сумі 109,52 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,0 грн., що підтверджується копією виконавчого листа № 2-145/2009 р. (а.с. 29).

Тобто, стягувачем у виконавчому провадженні при виконанні вище зазначеного рішення було ВАТ «Банк «Демарк», а боржником ОСОБА_1 . Так, з інформації про виконавче провадження від 27.01.2020 року, отриманої з автоматизованої системи виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України, встановлено, що у Богуславському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження № 60928432, де стягувачем є ПАТ «Банк «Демарк», а боржником ОСОБА_1 , та статус виконавчого провадження - «Завершено» (а.с. 33).

Відповідно до договору № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року, укладеного між ПАТ «Банк «Демарк» та ПП «Міраж-сервіс» (п.2.1.) банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальника (поручителів), зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 41-42).

Згідно Додатку № 1 до договору № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року вбачається, що ПП «Міраж-сервіс» передано, зокрема, право вимоги до боржника (позичальника) ОСОБА_1 за договором № 49-071 від 15.02.2008 року на сумарну заборгованість 17923,66 грн. (а.с. 31-32).

Відповідно до договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року, укладеного між ПП «Міраж-сервіс» та ТзОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» (п.2.1.) первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами та договорами поруки до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує первісному за право вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 39-40).

Згідно Додатку № 1 до договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року вбачається, що ТзОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» передано, зокрема, право вимоги до боржника (позичальника) ОСОБА_1 за договором № 49-071 від 15.02.2008 року на сумарну заборгованість 17923,66 грн. (а.с. 30).

Таким чином судом встановлено, що за рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2009 року у справі № 2-145/2009, яке набрало законної сили 03.03.2009 року, стягувачем є ПАТ «Банк «Демарк». Згідно з долученими заявником договорами про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ПАТ «Банк «Демарк» відступив вимогу щодо боржника ОСОБА_1 до ПП «Міраж-сервіс», яке в подальшому відступило цю ж вимогу ТзОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко». При цьому, останнім не надано суду жодних доказів про те, що рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2009 року у справі № 2-145/2009, яке набрало законної сили 03.03.2009 року, стосувалось саме стягнення заборгованості за кредитним договором № 49-071 від 15.02.2008 року, оскільки до матеріалів справи не долучено належним чином засвідченої копії вказаного рішення з відміткою про набрання ним законної сили та/або копії позовних матеріалів, з приводу яких винесено дане рішення. Також до матеріалів справи не долучено належним чином засвідченої копії ухвали суду, з якої б вбачалось, що відбулась заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Банк «Демарк» на ПП «Міраж-сервіс», та у заяві не зазначено чи взагалі проводилась така заміна. Вимоги ухвали суду від 16.03.2020 року в частині надання суду доказів на підтвердження вказаних фактів заявником не виконано.

Більше того, враховуючи, що новим кредитором є ПП «Міраж-сервіс», заявник не залучив його в якості заінтересованої особи.

Крім цього, за рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 10952,35 грн., судового збору в сумі 109,52 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30,0 грн., в той же час, як суму заборгованості, вказано в Додатку № 1 до договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відносно боржника ОСОБА_1 , заборгованість останнього становить 17923,66 грн., що значно перевищує суму встановлену рішенням суду. Розрахунку щодо збільшення заборгованості заявник суду не надав, в судове засідання для дачі усних пояснень не з`явився, вимоги ухвал суду щодо обов`язкової явки до суду не виконав, докази та оригінали документів доданих до заяви на підтвердження своїх вимог суду не надав, що унеможливлює встановити обсяг прав та обов`язків, які він просить передати від первісного кредитора правонаступнику та їх правомірність.

Водночас, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, пунктом 2.1 Договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року передбачено, що ТзОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» (новий кредитор) сплачує ПП «Міраж-сервіс» (первісний кредитор) за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. З пункту 4.1 Договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року вбачається, що сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у розмірі 29105701,21 грн. (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором первісному кредитору у повному обсязі до підписання цього договору. Аналогічні умови (окрім ціни договору) викладені у Договорі № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року, укладеним між ПАТ «Банк «Демарк» та ПП «Міраж-сервіс».

В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року, на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. До цього ж, в матеріалах справи відсутні такі ж докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року, укладеним між ПАТ «Банк «Демарк» та ПП «Міраж-сервіс».

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ТзОВ «Аутсортінгова компанія «Ріко» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14 та від 17.01.2020 року по справі № 916/2286/16.

Неодноразово суд з метою виконання завдань та загальних засад цивільного судочинства, а також забезпечення всебічного, повного і неупередженого розгляду вказаної заяви та прийняття законного процесуального рішення, вживав заходи та направляв заявнику до виконання ухвали про обов`язкову явку представника заявника, а також надання суду для огляду в судовому засіданні оригіналів документів доданих до заяви, а також інших доказів на підтвердження викладених у ній обставин(а.с. 44-45, 59, 67-68, 99). Проте станом на сьогоднішній день заявник та його представник вимоги ухвал суду не виконав.

Стаття 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, для вирішення питання щодо заміни вибулої сторони у зобов`язанні необхідна наявність передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Виходячи зі встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України).

З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів щодо заміни кредитора у кредитному зобов`язання (з ПАТ «Банк «Демарк» на ПП «Міраж-сервіс» та з ПП «Міраж-сервіс» на ТзОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко»), в т.ч. здійснення оплати за відступлене право вимоги, відсутності жодних документів про те, чи проводилася заміна стягувача у виконавчому листі з ПАТ «Банк «Демарк» та ПП «Міраж-сервіс», а також за відсутності правового обґрунтування розміру заборгованості за договором № 49-071 від 15.02.2008 року, яке встановлено рішенням суду в загальній сумі 11091,87 грн. та право вимоги на яку ймовірно набув заявник за Договором № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року в загальній сумі 17923,66 грн., суд вважає, що заявлені вимоги про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 512, 514, 517, 526 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 95, 247, 260-261, 442 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», про заміну сторони виконавчого провадження- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна