Справа № 473/962/20
РІШЕННЯ
іменем України

"27" травня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М. за участю секретаря судового засідання Гаврилової І.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі

встановив

в березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Підставою звернення до суду з даним позовом є та обставина, що між Інститутом Військово - Морських Сил Одеської національної морської академії та ОСОБА_1 28.07.2017 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Наказом начальника Інституту Військово - Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 21.12.2019 р. № 267 матроса ОСОБА_1 було відраховано за недисциплінованість та напрвлено для зарахування на військовий облік до Вознесенського ОРВК Миколаївської області.
Зазначеним наказом від 21.12.2019 року № 267 у зв`язку з небажанням матроса ОСОБА_1 продовжувати навчання в Інституті, йому було оголошено суму до відшкодування за час навчання у загальному розмірі 50 476 грн 02 коп., а саме вартість продовольчого забезпечення відповідача за період його навчання складає 26715,60 грн.,
грошове забезпечення відповідача за період навчання становить 19023,04грн., речове забезпечення позивача становить 3719,96 грн., витрати на лікування відповідача становлять 1017 грн.
Представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія», витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі у загальному розмірі 50476,02 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позову не заперечує.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому частинами 1-3 ст.89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Крім того, відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невиконання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом на підставі поданих позивачем доказів встановлено, що між Інститутом Військово-Морських Сил Одеської національної морської академії та ОСОБА_1 28 липня 2017 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Наказом начальника Інституту Військово - Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 21.12.2019 р. № 267 матроса ОСОБА_1 було відраховано за недисциплінованість та направлено для зарахування на військовий облік до Вознесенського ОРВК Миколаївської області.
Зазначеним наказом відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання на факультеті у загальному розмірі 50476 грн. 02 коп.
Витрати пов`язані з продовольчим забезпеченням відповідача проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про / норми харчування військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації». Витратами на продовольче забезпечення є витрати пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Вартість продовольчого забезпечення відповідача за період його навчання складає 126715,60 грн.
Грошове забезпечення відповідача проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністру України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».
Грошове забезпечення за період навчання відповідача становить 19023,04 грн.
Речове забезпечення відповідача становить 3719,96 грн.
Витрати на лікування відповідача становлять 1017 грн.
Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого.
Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІ1 - курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до п. 84 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, затвердженого Указом президента України № 1053/2001 від 07.11.01 р., курсанти в разі розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з навчанням і утриманням у вищому навчальному закладі. Відшкодування коштів здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 93 Указу Президента України від 7 листопада 2001 року N 1053/2001 «Про порядок про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України»: 93. Звільнення з військової служби проводиться за наказом командира (начальника), зазначеного в пункті 14 цього Положення.
Чинність контракту припиняється в день закінчення його строку, а також достроково:
- у день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків військової частини у разі дострокового розірвання контракту;
- з наступного дня після смерті (загибелі) військовослужбовця, а також визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Про дату і підставу припинення чинності контракту робиться відповідний запис у примірнику контракту, який зберігається в особовій справі, та зазначається в наказі командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків військової частини.
Припинення чинності контракту тягне за собою припинення виконання обовязків, передбачених умовами контракту.
Іншого порядку звільнення військовослужбовців у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби не передбачено. Так само як і не передбачене обовязкове ознайомлення під підпис військовослужбовця із змістом такого наказу про своє відрахування (звільнення).
Крім цього, умовами контракту про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 28.07.2017 року передбачений серед іншого відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (п. 1, абз. 5 Контракту).
Постановою КМУ від 12.07.2006 року № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку - згідно з ст. 3 Постанови КМУ від 12.07.2006 року № 964. Стаття 4 зазначеної постанови передбачає, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до п. 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 N 419/831/240/605/537/219/534: 2.3. У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у свою чергу ч. 1 ст.623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Таким чином, у судовому засіданні знайшли своє ствердження доводи позивача.
Виходячи із зазначеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 2102 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 2102 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями .
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.
Керуючись ст.ст. 526, 603 ЦК України ст.25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою КМУ № 964 від 12.07.2006, ст. ст. ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268,259,263-265,279,280-281 ЦПК України, суд

ухвалив

Позовну заяву Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» ( адреса: вул. Дідріхсона, 8 м. Одеса) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8), витрати пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі у загальному розмірі 50476 грн.02 коп., яке складається: з витрат пов`язаних з: грошове забезпечення 19023 грн.04 коп., продовольче забезпечення 26715 грн.60 коп., речове забезпечення 3719 грн.96 коп., вирати на лікування 1017 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Інституту Військово-Морських Сил Національний університет «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2020 року.

Суддя М.М. Ротар