Провадження № 2/932/1670/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить, стягнути з відповідачів в солідарному порядку, як спадкоємців померлого ОСОБА_3 , який отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до кредитного договору б/н від 09.06.2006 року, в розмірі 6 000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та станом на день смерті його заборгованість, як позичальника, перед банком за кредитним договором від становить 7 042 грн. 36 коп.

Банк 19.12.2017 року надіслав претензію до Сьомої дніпровської нотаріальної контори, на яку отримав 12.01.2018 року відповідь. Позивач вважає, що відповідачі є спадкоємцями померлого, а тому прийняли обов`язок по сплаті заборгованості за кредитним договором на підставі чого просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 7 042 грн. 36 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1762 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.08.2020 року справа перерозподілена в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою від 25.08.2020 року справа прийнята до провадження суддею Кудрявцевою Т.О. та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачам надсилались ухвали про відкриття провадження, про прийняття справи до провадження та позовна заява з додатками. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідачі є такими, що належним чином повідомлені про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористались.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір із заповненням Анкети-заяви та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.06.2006 року, з отриманням кредитної картки типу 414960535, та отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів у рік.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

При цьому, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 29.05.2017 року Шевченківським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З претензією, як кредитор, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори 31.10.2017 року.

12.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав повідомлення нотаріуса про те, що спадкова справа заведена була за номером 710/2017 за претензією ПАТ КБ «ПриватБанк».

Інших доказів наявності спадкової справи, прийняття спадщини спадкоємцями позивач відповідно до ст.76-81 ЦПК України суду не надав, клопотань про витребування доказів відповідно до ст. 116-117 ЦПК України також не заявляв. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Спадкування відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом і у разі відсутності заповіту спадкування здійснюється за законом згідно зі ст. 1258 ЦК України почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Доводи позовної заяви про те, що спадкоємцями після ОСОБА_3 є відповідачі, як особи, що зареєстровані за однією з боржником адресою, не свідчать про те, що вони безумовно є спадкоємцями померлого, оскільки доказів того, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належать до кола спадкоємців за законом і спадкоємців тієї черги, яка закликана до спадкування (з першої по п`яту чергу), позивачем суду не надано, а тому сама по собі реєстрація відповідачів за місцем мешкання спадкодавця не є підставою для задоволення вимог позивача, як кредитора померлого боржника, до такої особи, оскільки статус відповідачів як єдиних спадкоємців боржника-спадкодавця належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджений.

Крім того, суду також не надано будь-яких доказів на існування заборгованості позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором, окрім розрахунку заборгованості, який сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів та їх витрати не може бути належним та допустимим доказом наявності та розміру заборгованості.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оскільки позивачем у справі належними, допустимими, достатніми доказами не підтверджена належність відповідачів до кола спадкоємців боржника, суд позбавлений можливості перевірити обставини того, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК України, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги, та установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України.

За встановлених обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, відшкодуванню не підлягає.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 551, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-80, 89, 128, 141, 258, 259, 265, 354-355 суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева