Справа № 128/2262/19
Провадження № 2/127/3685/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, мотивуючи тим, що 15.12.2017 року о 17:50 год. на автодорозі М-12 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» км. 371+550 водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись автодорогою, що пролягає по вул. Львівськешосе, м. Вінниця в напрямку вул. Барське шосе, оминаючи автомобілі, які потрапили у ДТП, не переконався в безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення з автомобілем «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажири автомобіля «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 отримали легкі тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Було порушено кримінальне провадження в зв`язку із нанесенням тілесних ушкоджень. Однак в подальшому після висновку судово - медичної експертизи № 60/99 так як потерпіла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження кримінальна справа була закрита. 19.02.2018 року слідчим ВРЗСТ СВ Вінницького відділ у поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Поліщуком І. М. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якій була вказано, що вдій автомобіля марки «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 порушив вимоги 10.1, 13.4. ПДР України.

Вищевказана постанова слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Поліщука І.М. є підтвердженням факту порушення правил дорожнього руху ОСОБА_5 , що спричинило зіткнення з технічно - справним автомобілем марки «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку. Також, важливим фактом є те, що дана постанова про закриття кримінального провадження не була оскаржена ОСОБА_5 , що підтверджує порушення ним ПДР України, яке спричинило ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Просила суд, стягнути з ОСОБА_5 13220,00 грн. матеріальної шкоди, 50000, 00 грн. моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 , кожна окремо, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в справі, просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, заперечував, щодо їх задоволення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що їхав зі своєю дочкою і онуком з Жмеринки на Вороновицю , їхав по своїй смузі. Поруч з ділянкою яку вони проїздили сталась ДТП, однак події відбувались на узбіччі, і автомобілі які об`їжджали ДТП на зустрічну смугу не виїжджали. В цей час на їхню смугу виїхав автомобіль відповідача, оминути його змоги не було, відбувався удар в переднє ліве колесо. Дочку і онука забрали до лікарень, після удару дочка залишилась без зубів. Протокол на свідка не складали і йому не відомо чи складали протокол про адміністративне правопорушення на відповідача.

Вислухавши думку учасників процесу, свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рапорту слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Поліщука І.М. від 15.12.2017 року, 15.12.2017 року о 17:50 год. ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись автодорогою «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка», що пролягає по вул. Львівське шосе, м. Вінниця в напрямку вул. Барське шосе на ділянці 381 км+550м допустив зіткнення з автомобілем «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку (а.с.8).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 148316 від 26.02.2018 року 15.12.2017 року о 17:50 год. на а/д «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» 381 км+550мводій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись вказаною автодорогою, що пролягає по вул. Львівське шосе, м. Вінниця в напрямку вул. Барське шосе, оминаючи нерухомі автомобілі, які потрапили у ДТП, не переконався у безпечності маневру, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем «Chana Benni» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 10.1, 13 ПДР України (а.с.9).

Згідно до постанови про закриття кримінального провадження від 19.02.2018 року слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Поліщука І.М., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005810 від 16.12.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України в діях водія автомобіля марки «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 (а.с.18-19).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № 2914/18-21 від 01.06.2017 року, згідно наданих копій постанови про закриття кримінального провадження, пояснення ОСОБА_5 , протоколу огляду місця ДТП та план схеми, в діях водія автомобіля «Ford Focus C-MAX» ОСОБА_5 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв`язку з даним ДТП, не вбачається (а.с.75-77).

Суд критично оцінює дату складання вказаного висновку експерта - "01.06.2017", та вважає що в даному випадку має місце описка, оскільки експертом зазначається що замовлення на її проведення до нього надійшло " 23.05.2018р.", що відповідає решту матеріалам справи.

А тому в цілому суд вважає що даний висновок є обгрунтованим, таким, що узгоджується з рештою матеріалами справи та не знайшов свого спростування під час судового розгляду.

Відповідно до висновку експерта № 60/99 у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження: забійно - рвані рани навколоротової ділянки, забійно - рвані рани порожнини носу, пара орбітальний підшкірний крововилив зліва, забій м`яких тканин лівої гомілки.

Вказані ушкодження у ОСОБА_2 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в термін, вказаний у постанові про призначення експертизи 15.12.2017 року (а.с.16-17).

До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз положень статей 11, 1166 ЦК України дає підстави вважати, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та завданою шкодою, вини особи, яка завдала шкоду.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Наданих позивачкою та її представником доказів підтвердження вини відповідача ОСОБА_5 у ДТП не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

З огляду на висновки суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди, інші вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди та судових витрат, які є похідними він основної вимоги, задоволенню не підлягають.

Оскільки, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача.

В підтвердження заподіяння моральної шкоди позивач посилається, зокрема, на порушення нормального режиму життя, душевні страждання, погіршення матеріального стану. Проте належних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-16, 22, 23, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків - відмовити.

Судові витрати лишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2020 року.

Суддя: