Єдиний унікальний номер судової справи 490/8726/18
Провадження № 22-ц/812/948/20
У Х В А Л А

25 травня 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 27 квітня 2020 року подав апеляційну скаргу. Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на її подання, особа, яка її подала, звернулась до суду з заявою про поновлення вказаного процесуального строку. В обґрунтування заяви зазначено, що вказане рішення до відповідача не надходило, а про його наявність ІНФОРМАЦІЯ_2 дізнався лише 25 березня 2020 року під час здійснення моніторингу стану розгляду судових справ в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2020 року підстави, наведені ІНФОРМАЦІЯ_3 у клопотанні про поновлення строку на оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року визнано неповажними, та надано строк для подання до апеляційного суду нової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

Ухвала мотивована тим, що наведені відповідачем причини пропуску строку не свідчать про існування об`єктивних причин, які б перешкоджали заявнику звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою у строки передбачені статтею 354 ЦПК України.
20 травня 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 надав до апеляційного суду нову заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. В обґрунтування зазначеної заяви відповідачем, окрім підстав, які ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2020 року вже визнано неповажними,зазначено, що з грудня 2017 року у Миколаївському обласному військовому комісаріаті відсутня посадова особа відповідальна за ведення правової роботи, у зв`язку із чим лише 25 березня 2020 року представником відповідача було встановлено наявність рішення Центрального районного суду міста Миколаєва, та 27 квітня 2020 року нарочно отримано копію його повного тексту.
Разом з тим і за вказаних обставин апеляційний суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження у справі з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Ponomaryov v. Ukraine).
Тобто, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).
Так оскаржуване рішення ухвалено 13 вересня 2019 року (а.с.42). 19 грудня 2019 року копію рішення направлено на адреси сторін (а.с.43). Доказів отримання копії рішення відповідачем матеріали справи не містять.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, яке відбулось 12 вересня 2019 року, були присутні представники сторін, в тому числі і представник відповідача Охіциньска Д.С. (а.с.38). З технічного запису судового засідання від цієї ж дати вбачається, що сторонам повідомлено про вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та роз`яснено, що рішення буде оголошено наступного дня 13 вересня 2019 року.

За такого, відповідач, будучі обізнаним про вихід 12 вересня 2019 року суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі та його проголошення 13 вересня 2019 року, протягом тривалого часу не цікавився результатом вирішення справи та отримав копію судового рішення в суді першої інстанції лише 27 квітня 2020 року.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б свідчили про об`єктивні перешкоди в отриманні рішення суду, натомість вказують на неналежну зацікавленість відповідача у розгляді справи.
Наведені ІНФОРМАЦІЯ_3 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року не можуть бути визнані судом поважними, оскільки заявником не наведено поважних причин, які унеможливили дотримання строків, передбачених ЦПК України, та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з апеляційною скаргою тривалістю понад 7 місяців з моменту ухвалення оскаржуваного рішення, а також не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.
Посилання на відсутність у штаті відповідача посадової особи відповідальної за ведення правової роботи не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження судового рішення.
Більше того, у своїй заяві відповідач зазначає, що для представництва інтересів ІНФОРМАЦІЯ_1 у судах з відповідною черговістю залучаються державні службовці (юристи) районних військових комісаріатів Миколаївської області, що спростовує посилання відповідача на неможливість вчасного оскарження судового рішення у зв`язку із відсутністю посадової особи відповідальної за ведення правової роботи.
Відповідно до положень ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо особою, що подала апеляційну скаргу, не буде подано заяву про поновлення строку у визначені судом терміни або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року, наведені ІНФОРМАЦІЯ_3 у заяві, яка надійшла на адресу апеляційного суду 20 травня 2020 року,слід визнати неповажними.

Оскільки інших поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, зазначене є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ст.358 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Підстави, наведені ІНФОРМАЦІЯ_3 у заяві про поновлення строку на оскарження рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року, визнати неповажними.
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 вересня 2019 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т.В. Серебрякова