Справа № 395/537/20 Провадження № 2-о/395/7/2020

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу зазаявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новомиргородськаміська рада, Новомиргородська дільниця обласного коммунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із заявою звернулась ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новомиргородська міська рада, Новомиргородська дільниця обласного комунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що у 1994 році згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» жителями восьми квартирного двохповерхового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 , було приватизовано всі вісім квартир. Всі жителі, які проживали та були зареєстровані у цьому будинку отримали свідоцтва про право власності на кожну квартиру окремо, як того вимагав тоді діючий закон. Разом з усіма також отримал исвідоцтво на право власності на житло і мешканці квартири АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 . А також технічний паспорт на цю ж квартиру

АДРЕСА_3 році вони вирішили подарувати цю квартиру заявнику у справі - ОСОБА_1 . Але 21 серпня 2002 з незрозумілих причин за рішенням Новомиргородської міської ради було погашено їхнє свідоцтво на право власності на житло на квартиру АДРЕСА_4 . І видано нове свідоцтво про право власності на 12/100 житлового будинку з надвірними будівлями за цією ж адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до цього рішення виконавчий комітет Новомиргородської міської ради вирішив погасити правовстановлюючі документи видані на всі вісім квартир у цьому будинку та видати в замін свідоцтва на частки у житловому будинку по всіх квартирах і Новомиргородському БТІ оформити право власності на житловий будинок в частках. Оскільки подружжя Заплавних виїжджало до дітей то дарування відбувалось на другий день після видачі нового свідоцтва. Нове свідоцтво, видане на 12/100 житлового будинку з надвірними будівлями на ім`я ОСОБА_11 , не викликало ніякого сумніву ні у сторін договору дарування, ні у нотаріуса. Однак, як з`ясувалося вже згодом іншим жителя цього будинку свідоцтва видані на квартири не скасовувалися і нові не видавалися.

Тобто, на даний час лише у заявниці єдиної з усього восьмиквартирного двоповерхового будинку є право власності на 12/100 частини, а у всіх інших власників право власності на окремі квартири.

Відповідно до архівної довідки та висновку про зареєстровані переходи прав власності Новомиргородської дільниці БТІ, чітко визначено що, згідно Договору дарування частини житлового будинку посвідченого державною нотаріальною конторою 22.08.2002 року Р№1691 на 12/100 часток, що є квартира АДРЕСА_2 . Також, це підтверджується технічним паспортом виготовленим Кіровоградським ООБТІ станом на 14 лютого 2020 року.

В даний час у заявниці є необхідність продажу цієї квартири. Однак, коли вона звернулася до приватного нотаріуса Новомиргородського нотаріального округу, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова мотивована тим, що незрозуміло переведення вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 у частку житлового будинку та подальше оформлення дарування частки, коли у всіх інших співвласників залишились квартири.

В даний час виправити ці розбіжності неможливо, оскільки вже здійснено дарування цієї квартири і зв`язку з попередніми власниками немає, оскільки з моменту дарування пройшло майже 20 років.

У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт набуття права власності на кв. АДРЕСА_4 громадянкою ОСОБА_1 , відповідно до договору дарування від 22 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Дахно Н.П. Новомиргородської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1691.

В судове засідання заявниця та представник заявниці не з`явились, через канцелярію суду представник заявниці надав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Додатково зазначив, що заяву підтримують та просисять її задовольнити.

Заінтересовані особи Новомиргородська міська рада Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 оповіщені про час і місце розгляду у справі в судове засідання не з`явилися. Направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та не заперечували проти задоволення заяви.

Заінтересована особа Новомиргородська дільниця обласного комунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації оповіщена про час і місцерозгляду у справі в судове засідання не з`явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі заявника та заінтересованих осіб за наявними письмовими матеріалами справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що в 1994 році згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» громадянами ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_10 було приватизовано квартиру АДРЕСА_4 та як наслідок отримали свідоцтво на право власності на житло та технічний паспорт на цю ж квартиру

АДРЕСА_4 2002 році ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 подарували вказану квартиру заявниці у справі ОСОБА_1 .

21 серпня 2002 за рішенням Новомиргородської міської ради було погашено їхнє свідоцтво на право власності на житло на квартиру АДРЕСА_4 . І видано нове свідоцтво про право власності на 12/100 житлового будинку з надвірними будівлями за цією ж адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаного рішення виконавчий комітет Новомиргородської міської ради погасив правовстановлюючі документи видані на всі вісім квартир у цьому будинку та було видано в замін свідоцтва на частки у житловому будинку по всіх квартирах і Новомиргородському БТІ оформити право власності на житловий будинок в частках. Оскільки подружжя ОСОБА_11 виїжджало до дітей то дарування відбувалось на другий день після видачі нового свідоцтва. На підставі вказаного на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було виготовлене Свідоцтво про право власності на 12/100 житлового будинку з надвірними будівлями та в подальшому було укладено договір дарування між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та заявницею. Разом з тим, іншим власникам квартир у будинку за АДРЕСА_1 свідоцтва видані на конкретні квартири не скасовувалися і нові не видавалися, що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на житло інших власників квартир у багатоквартирному будинку за вищевказаною адресою.

Тобто, на даний час лише у заявниці визначено право власності на 12/100 частини, будинку за АДРЕСА_5 219/ АДРЕСА_6 , в інших власників квартир у даному будинку зареєстровано право власності на окремі визначені квартири.

Згідно довідки №51 від 14.02.2020 року та висновку про зареєстровані переходи прав власності б/н від 14.02.2020 року обласного комунально підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», згідно договору дарування частини житлового будинку посвідченого державною нотаріальною конторою 22.08.2002 року Р№1691 на 12/100 часток, що є квартира АДРЕСА_2 . Також, це підтверджується технічним паспортом виготовленим обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 14 лютого 2020 року.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новомиргородського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі незрозумілого переведення вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 у частку житлового будинку та подальше оформлення дарування частки, коли у всіх інших співвласників залишились квартири, про що свідчать документи, що встановлюють право власності з відповідною реєстрацією.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 КонституціїУкраїни кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною сьомою ст.19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши письмові матеріали справи суд прийшов до безсумнівного висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню та вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт набуття права власності на кв. АДРЕСА_4 громадянкою ОСОБА_1 , відповідно до договору дарування від 22 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Дахно Н.П. Новомиргородської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1691.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 41,47 Конституції України, п.п.1, 5, 6, ст.ст.12, 13,18, 19, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Новомиргородська міська рада, Новомиргородська дільниця обласного комунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про встановлення факту, що має юридичне значеннязадовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт набуття права власності на кв. АДРЕСА_4 громадянкою ОСОБА_1 , відповідно до договору дарування від 22 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Дахно Н.П. Новомиргородської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1691.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 28 травня 2020 року.