КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/269/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.,
за участю секретаря - Ратовської А.С.,
представник позивача - адвокат Байрамов О.В., діючий на підставі довіреності та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 ,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування
про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання втрати права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
03.09.2019 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке у подальшому було замінено на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.02.2020 року, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а також стягнути у солідарному порядку з відповідачів витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з 25.10.2018 року АТ «Укрсоцбанк» є власником квартири, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою від 21.10.2019 року за адресою спірної квартири зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , 1994 року народження, ОСОБА_6 , 1962 року народження, ОСОБА_4 , 1973 року народження, та ОСОБА_5 , 2008 року народження, які у добровільному порядку не задовольнили вимогу позивача про усунення перешкод у користуванні належною позивачу на праві власності квартирою, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.
Згідно рішення № 05/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Таким чином, позивач з 15.10.2019 року є законним власником спірного нерухомого майна.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 09.09.2019року позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання втрати права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку було залишено без руху. Повідомлено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз`яснено Акціонерному товариству «Укрсоцбанк», що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.10.2019рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання втрати права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.
Крім того, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.10.2019рокубуло витребувано з Комунального підприємства «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» інформацію відносно зареєстрованих осіб у квартирі, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
28.10.2019 року від представника Комунального підприємства «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» до канцелярії суду надійшла довідка (з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації) про зареєстрованих осіб у квартирі, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У підготовчому засіданні 15.01.2020 року судом, з власної ініціативи, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як Орган опіки та піклування.
03.02.2020 року від Акціонерного товариства «Альфа Банк» надійшла уточнена позовна заява, яку, у підготовчому засіданні 03.02.2020 року, було прийнято до розгляду.
У підготовчому засіданні 04.03.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 25.05.2020 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (згідно довідки з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_6 18.03.2014 року змінив прізвище на « ОСОБА_9 »), ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , про час та місце підготовчих та судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у підготовчі та судові засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надала.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів за наявними в ній матеріалами.
Представник третьої особи - Відділ у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 25.05.2020 року не з`явився, однак 25.05.2020 року надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності представника Відділу у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, при ухваленні рішенні просив врахувати інтереси дитини.
Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 25.05.2020 року не з`явився, однак 22.05.2020 року надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради як Органу опіки та піклування, при ухваленні рішення просив врахувати права та інтереси дитини.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 04.03.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення позичальником основного зобов`язання за кредитним договором № 692/Ф03.14/095 від 04.03.2008 року двокімнатну квартиру, загальною площею 50,0 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2005 року (а.с. 5-7)
Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».
30.10.2018 року державним реєстратором Одеської філії КП «Реєстрація нерухомості» Одеська обл. ОСОБА_10 було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстарцію права власності від 30.10.2018 року. (а.с. 8)
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.
З моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника, Банк-правонаступник набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу банку, що приєднався до нього, у зв`язку з чим Банк, що приєднується, вважається юридичною особою, у якої відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів
10.09.2019 року рішенням загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».
15.10.2019 року Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному актів, а саме - з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. (а.с. 55-72).
Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 23.01.2019 року за №73, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10)
19.08.2019 року АТ «Укрсоцбанк» на адресу ОСОБА_1 надіслано письмову Вимогу про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк». (а.с. 11).
Крім того, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, 28.10.2019 року Комунальне підприємство «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» надіслало на адресу суду довідку (з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації) від 21.10.2019 року за №1015, зі змісту якої вбачається, що за у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Конституція України у ст. 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Тлумачення статті 391 Цивільного кодексу України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до положень ч. 1, 5 статті 403, ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Крім того, Верховний Суд України у Постанові від 15 травня 2017 року, справа №734/387/15-ц, зауважив, що «право користування житловим приміщенням може виникати та існувати лише в членів сім`ї власника будинку»; «право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України».
Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача про позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , вказуючи на те, що відповідачі, не маючи договірних відносин із позивачем як власником квартири, щодо права користування квартирою, зареєстровані за адресою спірної квартири, не несуть тягар утримання житла та порушують право позивача як власника спірного нерухомого майна на реалізацію ним права користування та розпорядження належним на праві власності майном.
Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача в частині визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 , оскільки судом встановлено, що відповідачі не являються власниками квартири, яка належить на праві власності позивачу, між сторонами відсутній договір щодо права та порядку користування відповідачами спірною квартирою, що, відповідно, порушує право власності позивача, який має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб, будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку шляхом визнання особи відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно із ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.
Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Так, судовим розглядом встановлено, що у спірній квартирі також зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є донькою наймача - ОСОБА_3 , при цьому, колишнім власником квартири взагалі була ОСОБА_1 .
При викладених обставинах суд приходить до висновку, що проживання малолітньої дитини за вказаною адресою не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову власника щодо усунення перешкод у користуванні власністю.
При цьому, суд враховує і те, що у даному випадку не йде мова про виселення зі спірної квартири.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу позивача, пред`явлену до відповідачів про примусове зняття з реєстраційного обліку, оскільки таку вимогу може бути пред`явлено лише до органу реєстрації у разі відмови останнім у вчиненні таких дій за наявності передбачених ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підстав, в тому числі, за наявності рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про примусове зняття з реєстраційного обліку відповідача, з огляду на відсутність з боку відповідачів порушень прав позивача в цій частині спору.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання втрати права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1 921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як Орган опіки та піклування про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання втрати права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29.05.2020 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження рішення суду та набрання рішенням суду законної сили продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Петренко В. С.