Провадження №2/760/1879/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -

в с т а н о в и в :

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У своєму позові позивач просить:

поділити набуте за час шлюбу сторін майно;

визнати за ОСОБА_2 право власності на: судно прогулянкове Волга «НОМЕР_2», 1977 року випуску, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_3;

автомобіль марки CADILLAC модель ESCALADE, 2012 року випуску. реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на:

житловий будинок та земельну ділянку кадастровий №:69:234:0012 за адресою: АДРЕСА_1 ,

нежитлові будівлі «Складські приміщення. Транспортна дільниця» за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0001 за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддею встановлено, що заява згідно п. 11 ст. 187 ЦПК України не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив, що позивачем не надано підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент звернення до суду, а саме:

нежитлових будівель « Складські приміщення. Транспортна дільниця» за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0001 за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Таким чином, з метою вирішення питання про підсудність даного спору у відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позивачу в розумінні вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України необхідно надати належні докази вартості нежитлових будівель « Складські приміщення. Транспортна дільниця» за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0001 за адресою: АДРЕСА_2 .

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, без руху, та надати стороні строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: