ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року

м.Суми

Справа №585/867/20

Номер провадження 22-ц/816/1378/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року складі судді Шульги В.О., постановленої у м. Ромни, повний текст якої складений 08 травня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

07 травня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 24 грудня 2019 року, виданим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем та зареєстрованим в реєстрі за № 4460 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 18531,90 грн.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 08 травня 2020 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі йдеться про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на ті обставини, що обраний спосіб забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом нотаріуса сприятиме можливому виконанню рішення суду в майбутньому, є співмірним із заявленими вимогами та відповідає положенням ч. 1 ст. 150 ЦПК України. При цьому, заявник апеляційної скарги звернув увагу на ту обставину, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. вживаються заходи з приводи виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, а у разі задоволення позову у даній справі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що для відновлення прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» існує спір з приводу погашення боргу за кредитним договором і, відповідно, виконання виконавчого напису, виданого 24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 4460 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 18531,90 грн (а.с. 26).

Відповідно до пояснень, наданих представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову, вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В., який постановою від 19 березня 2020 року відкрив виконавчого провадження за № 61610961.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець вчиняє дії, направлені на виконання спірного виконавчого напису, виданого 24 грудня 2019 року приватним нотаріусом.

Розглядаючи заявлене питання про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що обраний захід забезпечення зупинить виконання спірного виконавчого напису нотаріуса до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, тобто, як вважав суд, не розпочавши розгляд справи, він фактично ухвалить рішення по суті спору на невизначений термін. Крім того, на думку місцевого суду, відсутні достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України йдеться про те, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, на думку колегії суддів, є підстави вважати, що такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку є прямо передбачений чинним законодавством та є співмірний із заявленими позовними вимогами.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивачки про те, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, необхідно буде докласти значних зусиль.

Також, заслуговує на увагу і та обставина, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, оскільки приватний виконавець в межах виконавчого провадження за № 61610961 вчиняє дії на виконання спірного виконавчого напису нотаріуса.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що заявник не довів тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивачки.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа фактично є ухваленням судового рішення по суті спору. Зокрема, у даній справі предметом позовних вимог є визнання виконавчого документа, а саме: виконавчого напису приватного нотаріуса від 29 січня 2020 року за № 157 таким, що не підлягає виконанню, а заявлений вид забезпечення позову, а саме: зупинення стягнення на підставі оскарженого виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За таких обставин, коли суд першої інстанції порушив норми процесуального права і його висновки не відповідають обставинам справи, тому постановлену судом ухвалу необхідно скасувати і ухвалити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, а апеляційну скаргу, відповідно, - задовольнити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374; ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 376; ст.ст. 381. 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2020 року в даній справі скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в даній справі задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 24 грудня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 4460, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» 18531,90 грн заборгованості за кредитним договором № 1797/3942 DCLRКРT від 05.08.2014 року до набранням рішенням у справі законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя доповідач)

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина