ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року

м.Суми

Справа №583/356/18

Номер провадження 22-ц/816/867/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумський обласний державний нотаріальний архів,

третя особа - виконавчий комітет Охтирської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 лютого 2020 року в складі судді Котенко О.А., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного державного нотаріального архіву, третя особа виконавчий комітет Охтирської міської ради про скасування дублікату договору дарування житлової квартири.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 липня 2019 року, а вказане рішення суду залишено в силі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про скасування рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 лютого 2020 року або направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 вказала, що 19 листопада 2019 року їй стали відомі обставини, які спростовують висновки, викладені в рішенні Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 липня 2019 року про додержання Сумським обласним державним нотаріальним архівом вимог ч.ч. 1, 2 ст. 53 Закону України «Про нотаріат» при видачі дублікату договору дарування квартири від 27 травня 1997 року. Зокрема, як зазначила заявниця, з виконавчого комітету Охтирської міської ради вона одержала відповідь від 05 листопада 2019 року за вих. № 01-67/423/01-Н/795, в якій міський голова м. Охтирки Алексєєв І.Ю. офіційно визнав, що виконавчий комітет міської ради надавав неправдиві відповіді з інформацією про те, що договір дарування однокімнатної житлової квартири по АДРЕСА_1 був вчинений на користь Виконавчого комітету Охтирської міської ради і, починаючи з 05 червня 2002 року, квартира перебуває у власності (на балансі) виконавчого комітету, натомість, юристу КП ВЖКГ Охтирського міськвиконкому Сіротіну В.П., який підписував 27 травня 1997 року договір дарування не було доручено приймати житло саме в якості подарунка державі, а оціночна комісія не приймала від нього правовстановлюючих документів по квартирі, роздержавлення квартири після 27 травня 1997 року не відбулося, а станом на 05 листопада 2019 року її немає у власності (на бухгалтерському балансі) міськвиконкому. На думку заявника апеляційної скарги, вказані обставини свідчать про те, що договір дарування квартири від 27 травня 1997 року є неукладеним, тому факт прийняття дарунка обдарованою особою відсутній, а у зв`язку з тим, що у виконавчий комітет Охтирської міської ради не був власником квартири, тому він не мав права доручати міському голові та ОСОБА_2 вживати заходи по одержанню дублікату договору дарування та подальшої реєстрації речового права на нерухоме майно. Також, ОСОБА_1 послалась на те, що з листа виконкому від 05 листопада 2019 року вбачаються нові обставини, які вказують на те, що як оригінал, так і дублікат договору дарування квартири від 27 травня 1997 року, виданий 05 червня 2002 року ОСОБА_2 нотаріусом ОСОБА_3 , не були втраченими, а внаслідок недбалості та прямого умислу вказаних осіб виявилися прихованими докази, які б могли спростувати факти, покладені в основу помилкових судових рішень, ухвалених у 1999 - 2013 р.р. та навмисно введено в оману суд в усіх справах, на судові рішення в яких суд посилається у даній справі. Крім того, заявниця вважає незаконними висновки суду першої інстанції про те, що виявлення такого юридичного факту як відсутність втрати чи зіпсування у виконкомі оригіналу чи дублікату договору дарування квартири, а також відсутність на балансі міськвиконкому квартири упродовж 22 років не мають істотного значення для правильного вирішення даної справи. У той же час, позивачка не погоджується з висновками суду про те, що для видачі архівом дублікату документа достатньо лише встановити, що такий документ відсутній у виконкомі та про те, що у даній справі має значення така відмітка як «реєстраційний напис на правовстановлюючому документі», яка, як згодом з`ясувалося, відсутня на оригіналах договору від 27 травня 1997 року та на його дублікаті від 05 червня 2002 року. До того ж, на думку ОСОБА_1 , виданий ОСОБА_2 дублікат договору дарування не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки на ньому не зазначено дату його видачі та відсутній штамп «реєстраційний напис», невірно зазначено прізвище представника міськвиконкому.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що відомості, викладені у листі виконкому від 05 листопада 2019 року за вих. №01-67/423/01-Н/795 є нововиявленими обставинами, які могли б вплинути на висновки суду, якби були відомі під час розгляду даної справи.

Сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у засіданні комісії виконавчого комітету Охтирської міської ради задоволенню не підлягає, оскільки представник позивача повідомлений про розгляд даної справи 14 травня 2020 року та явка сторін до апеляційного суду не є обов`язковою, про час і місце розгляду справи сторони повідомлялися заздалегідь, крім того позиція сторін, зокрема, апелянта, є чіткою і зрозумілою та не потребує додаткових пояснень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 липня 2019 року та залишаючи в силі вказане рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено існування нововиявлених обставин, які б могли бути підставою для перегляду судового рішення. При цьому, суд зазначив, що інформація, викладена в листі виконавчого комітету Охтирської міської ради від 05 листопада 2019 року про те, що житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 не бралася на баланс виконавчого комітету Охтирської міської ради та не перебуває в його оперативному управлінні не має жодного доказового значення для правильного вирішення даної справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Сумського обласного державного нотаріального архіву, третя особа виконавчий комітет Охтирської міської ради про скасування дубліката договору дарування житлової квартири АДРЕСА_2 від 27 травня 1997 року, виданого відповідачем 22 березня 2016 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 22 березня 2016 року Сумський обласний державний нотаріальний архів без публікації в пресі та повідомлення про недійсність первинного документа, за наявності оригіналу, який знаходиться у неї, видав сторонній особі дублікат документу за 1997 рік, один з трьох екземплярів якого зберігається в справах нотаріального архіву. При цьому, заявник не надав доказів того, що два інші екземпляра цього документу були ним втрачені чи зіпсовані. На думку позивача, виданий дублікат є дублікатом договору дарування від 27 травня 1997 року приватної житлової квартири АДРЕСА_2 . В тексті вказаного договору позивач зазначена стороною, яка бере зобов`язання передати свою квартиру в дар не вказаному в договорі суб`єкту прав власності на таке майно. Також ОСОБА_1 вказала, що обов`язок прийняти квартиру покладено на Виконком міської Ради народних депутатів. Ураховуючи викладене, позивач вважала, що вказаний договір є нікчемним, а тому не породжує ніяких юридичних наслідків для сторін, а дублікат договору видано відповідачем незаконно.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року, яке було залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що видача Сумським обласним державним нотаріальним архівом 22 березня 2016 року дублікату договору дарування квартири від 27 травня 1997 року була здійснена у відповідності до процедури та вимог встановлених чинним законодавством.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що лист виконавчого комітету Охтирської міської ради від 05 листопада 2019 року за вих. № 01-67/423/01-Н/795 не є нововиявленою обставною у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Зокрема, позивачка не довела тих обставин, що відомості, які містяться у листі виконкому мають істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не могли бути відомі заявнику.

Так, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що з вказаного листа виконкому слідують ті обставини, що квартира АДРЕСА_2 не бралася на баланс виконавчого комітету, не закріплювалася за ним Охтирською міською радою та те, що договір дарування квартири від 27 травня 1997 року вчинений представником виконавчого комітету, який не був уповноважений на його укладення, не можуть бути підставою для задоволення заяви про перегляд судового рішення від 15 липня 2019 року за нововиявленими обставинами. Ураховуючи, при цьому те, що вказані обставини були предметом судового розгляду як під час ухвалення судом першої інстанції рішення від 15 липня 2019 року, так і під час його апеляційного перегляду 18 листопада 2019 року та були відхилені, оскільки вони не дають підстав стверджувати про порушення порядку видачі спірного дублікату договору дарування квартири.

Посилання заявниці в апеляційній скарзі на відсутність втрати або зіпсування у виконкомі оригіналу чи дублікату договору дарування квартири, відсутність штампу «реєстраційний напис» на оригіналі договору дарування та дублікаті, а також щодо не укладення самого договору дарування від 27 травня 1997 року та невідповідності дублікату договору вимогам чинного законодавства не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні заяви та фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з рішенням суду від 15 липня 2019 року та до переоцінки тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, відповідно, - залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина