Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7766/17
Провадження № 6 /711/48/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Осадчій А.Ю.,

представника стягувача

адвоката Шахова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , що подана представником адвокатом Тимощук Анастасією Вікторівною про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 через представника - адвоката Тимощук А.В. 27.01.2020 звернувся у Придніпровський районний суд із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Третьою особою вказано Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитра Миколайовича.

Свою заяву мотивує тим, що 05.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.11.2017 №711/7766/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2019 вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду. 23.10.2019 рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - позовні вимоги задоволені. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 7500 доларів США, що еквівалентно 196 350 грн.

До того ж, зазначено, що 23.01.2020 заявник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 15.01.2020, з якої йому стало відомо, що на виконання вказаного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/7766/17 від 23.10.2019 видано виконавчий лист №711/7766/17 від 09.12.2019 про стягнення заборгованості в розмірі 7500 доларів США, що еквівалентно 196 350 грн. 00 коп. Проте, на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження, позивачем не було вказано той факт, що рішення суду першої інстанції оскаржується в Черкаському апеляційному суді, тобто рішення є таким, що не набрало законної сили. Тож, виконавче провадження відкрито 15.01.2020, тоді як апеляційне провадження - 08.01.2020.

Не погоджуючись із рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу про скасування вищевказаного рішення у цивільній справі № 711/7766/17, на підставі якого був виданий виконавчий лист. Апеляційна скарга направлена Черкаському апеляційному суду 09.12.2019 і на час звернення до суду з цією заявою (27.01.2020) апеляційне провадження є відкритим.

Крім того, вказує, що в судовому засіданні 23.10.2019 було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, яке оформлено 07.11.2019 (четвер) і його повний текст представником відповідача отримано 11.11.2019 (понеділок), про що в матеріалах справи на аркуші справи № 187 міститься відповідна розписка.

А тому, вважає що Придніпровським районним судом м. Черкаси було помилково видано виконавчий лист № 711/7766/17 від 09.12.2019, а відтак він не підлягає виконанню.

На підставі зазначеного вище, просить суд визнати виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси № 711/7766/17 від 09.12.2019 таким, що не підлягає виконанню та витребувати його у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Тимощук А.А. не з`явилися, до початку надали заяву від 12.05.2020, в якій просили провести розгляд заяви без участі заявника та його представника. Заяву від 25.01.2020 підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Шахов О.М. заперечував проти задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки судове рішення від 23.10.2019 набрало законної сили та підлягає виконанню. Додав, що 04.11.2019 було виготовлено повний текст рішення суду, під час його оголошення була присутня ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 . Тож, 05.12.2019 вказане судове рішення набрало законної сили, так як у строк до 04.12.2019 апеляційна скарга на нього подана не була, то 09.12.2019 представником ОСОБА_2 адвокатом Шульгою П.М. отримано копію рішення і виконавчий лист. Цього ж дня, 09.12.2019 ОСОБА_4 подав апеляцію з порушенням строку і ухвалою апеляційного суду його апеляційна скарга залишена без руху і лише 08.01.2020 відкрито апеляційне провадження та поновлено пропущений строк для подачі апеляційної скарги. Ця ухвала була направлена ОСОБА_2 і отримана ним 21.01.2020. До того ж, апеляційний суд не зупинив дію рішення від 23.10.2019 згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 359 ч.4 ЦПК. Коли було видано виконавчий лист, то відповідно рішення суду вже набрало законної сили. Тож, виконавче провадження могло б бути закінчене, якби апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції, але такого не відбулося. Таким чином, вважає, що відсутнє порушення процесуального права при видачі виконавчого листа та відкритті виконавчого провадження. На даний час судове рішення не виконано, проводяться виконавчі дії, зокрема, накладено арешт на майно боржника.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ст. 432 ЦПК України).

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 року по справі № 711/7766/17 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 7500 доларів США, що еквівалентно 196350 грн. 00 коп. (по курсу НБУ 1 долар США становить 26 грн. 18 коп.) та в дохід держави судовий збір в розмірі 1963 грн. 50 коп.

Повний текст цього рішення складено 04.11.2019 та отримано представником ОСОБА_1 (відповідача по справі) адвокатом Тимощук А.В., про що свідчить її власноручна розписка від 11.11.2019р., що міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.107).

Оскільки відповідачем вказане рішення суду не було оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення та складання повного тексту, то за заявою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Шульги П.М. від 02.12.2019 - 09.12.2019 судом видано, а ОСОБА_5 отримано виконавчий лист по справі № 711/7766/17 від 09.12.2019 та копію рішення суду від 23.10.2019, як таке, що вступило в законну силу (т.1 а.с.109, 110).

Між тим, 10.12.2019 ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 безпосередньо до Черкаського апеляційного суду подано апеляційну скаргу на рішення суду від 23.10.2019 та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (т.1 а.с.116, 125).

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16.12.2019 (т.1 а.с.130) цю апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для надання доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08.01.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тимощук А.В. (т.1 а.с.138). При цьому, не було зупинено дію оскаржуваного судового рішення, незважаючи на норми ч.4 ст. 359 ЦПК України, за якими передбачено, що якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 11.03.2020 вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 залишено без змін (т.1 а.с.190).

Відповідно до ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В ч. 2 ст. 354 ЦПК зазначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. (ч.4 ст. 432 ЦПК).

Відповідно до п. 29.32. Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації №173 від 17.12.2013 року (в редакції, чинній на момент видачі виконавчого документа) виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення.

Таким чином, оскільки достеменно встановлено, що повний текст судового рішення виготовлено 04.11.2019, строк на апеляційне оскарження, враховуючи вимоги ст.ст. 273 та 354 ЦПК України, розпочався 05.11.2019. Оскільки у встановлений нормами цивільного процесуального законодавства строк, апеляційної скарги з боку відповідача подано не було, то після набрання рішенням суду від 23.10.2019 законної сили, на його виконання був виписаний та виданий виконавчий лист 09.12.2019 за заявою стягувача від 02.12.2019.

Крім того, як було зазначено вище, лише 08.01.2020 Черкаський апеляційний суд своєю ухвалою поновив відповідачу строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тимощук А.В., тобто більш ніж через два місяці після винесення повного тексту рішення суду від 23.10.2019.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Суд звертає увагу, що незважаючи на положення ч. 4 ст. 359 ЦПК України, судом апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження 08.01.2020 року, не було зупинено дію рішення суду від 23.10.2019, а відповідно й виконавчого листа № 711/7766/17 від 09.12.2019.

До того ж, постановою Черкаського апеляційного суду від 11.03.2020 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2019 залишено без змін і воно підлягає обов`язковому виконанню.

Тобто, враховуючи викладене, суд не погоджується з тим, що виконавчий лист на виконання рішення суду від 23.10.2019р. був виданий під час строку на його апеляційне оскарження, а виконавче провадження відкрите приватним виконавцем з порушенням закону. Сам по собі факт поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження, не дає підстав вважати, що виконавчий лист був виданий з порушенням норм процесуального права.

Крім того, як вбачається з висновку постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Суду у справі Глоба проти України, nо. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, Придніпровським районним судом м. Черкаси було правомірно видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 60986831.

Тож, з огляду на наведене вище та враховуючи норми ст. 432 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заява є безпідставною та такою, що суперечить дослідженим доказам та матеріалам справи. Будь-яких обставин та доказів, які б свідчили про порушення прав чи інтересів ОСОБА_1 , останнім у заяві не зазначено та не надано.

Слід також зазначити, що відповідач по справі ОСОБА_1 (він же боржник за виконавчим провадженням) також мав право звернутися до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, враховуючи, що за нормами ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Інформації про те, що заявник скористався таким правом, до суду надано не було.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 258-261, 273, 353-355, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , що подана представником адвокатом Тимощук Анастасією Вікторівною про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 19.05.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька