ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2993/10 Номер провадження 22-ц/814/765/20Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Назаренка Владислава Васильовича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2010 року у складі судді Зємцова В.В.

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та скасування умов договору,

в с т а н о в и в:

В березні 2010 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнив, та, посилаючись на факт прострочення боржника за кредитним договором № 11/PVN4-07-07 від 06.07.2007 року, просив про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості, яка утворилася станом на 24 березня 2010 року, в сумі 33 572,54 доларів США, що в еквіваленті у гривні по курсу НБУ становить 266 901,70 грн., а також 22530,94 грн. комісії, а всього 289 432,64 грн.

19 травня 2010 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов про визнання незаконними та скасування п.п. 2.1., 3.2., додатку № 3 кредитного договору № 11/PVN4-07-07 та зобов`язання банку укласти новий кредитний договір з урахуванням змін викладених в п. 1 позовних вимог.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 серпня 2010 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження із первісним позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2010 року позов ПАТ « Банк «Фінанси та кредит» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 06 липня 2007 року у розмірі 289432,64 грн.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду цивільної справи по 606, 67 грн. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України первісний позов банку підлягає задоволенню у повному обсязі, а передбачені законом підстави для скасування умов договору відсутні.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 травня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2010 року залишено без змін.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Назаренко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 , як з поручителя, заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що станом на момент звернення банку із позовом порука припинилася, оскільки у позовній заяві Банк вказує, що позичальник не виконує зобов`язання з 17.08.2009 року, а тому за умовами договору та на підставі частини 4 статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), порука є припиненою з 17.02.2010 року.

Крім того, кредитним договором встановлено чергові платежі позичальника, а відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).

По справі встановлено, що 06.07.2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено договір №11/PV N4-07-07, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 35 000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 06.07.2027 року та сплатити проценти у розмірі 11% річних за користування кредитом.

За договором поруки № 11-PVN4-07-07-Р1 від 06 липня 2007 року ОСОБА_5 зобов`язалась перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 11-PVN4-07-07 від 06 липня 2007 року, як солідарний боржник.

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2., 6.2. Договору порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив позовної вимоги до поручителя. Порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України. Договір поруки діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Аналогічні зобов`язання за договором поруки № 11-PVN4-07-07-Р від 06 липня 2007 року взяла на себе поручитель ОСОБА_4

09 жовтня 2009 року у зв`язку з простроченням боржником чергового платежу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надіслав на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вимогу про дострокове повернення кредиту, яка була отримана відповідачкою 19.10.2009 року.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зокрема, за частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір поруки є забезпечувальним зобов`язанням, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (статті 546, 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Умови припинення поруки встановлено статтею 559 ЦК України. За змістом частини четвертої цієї статті у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді 17 вересня 2014 року справи № 6-53цс14, підстав для відступлення від якого Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18) не вбачає.

По справі встановлено, що сторони домовились про повне повернення позичальником кредиту за договором № 11-PVN4-07-07 до 06 липня 2027 року.

Відповідач ОСОБА_2 , як позичальник, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував і починаючи з 17.08.2009 року припинив повертати позивачу у справі кредитні кошти та сплачувати проценти за користування вказаними коштами, внаслідок чого кредитор скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту та сплати процентів за кредитом, внаслідок чого строк виконання основного зобов`язання було змінено.

Саме з 09 жовтня 2009 року протягом шести місяців, тобто до 09 квітня 2010 року кредитор - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мав право пред`явити вимогу до поручителя.

Встановлено, що таку досудову вимогу пред`явлено банком поручителю ОСОБА_3 09.10.2009 року за вих. № 708 та вручено їй 19.10.2009 року, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та доводами апеляційної скарги не спростовується, а 25.03.2010 року - в межах шестимісячного строку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав до суду вказаний позов про солідарне стягнення з відповідачів боргу по кредиту.

Таким чином, встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення вимоги до поручителя ОСОБА_3 банком дотримано та порука останньої за договором № 11-PVN4-07-07-Р1 від 06 липня 2007 року не припинилась, як помилково вважає представник відповідача.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача висновків суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором не спростовують та на законність ухваленого судового рішення не впливають.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції боржником ОСОБА_2 було частково сплачено прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам на суму 1750 дол. США, а також 205,50 грн. комісії, внаслідок чого позивачем зменшено розмір позовних вимог на дану суму (а.с. 69-70), тому доводи апелянта про припинення поруки ОСОБА_3 стосовно простроченого щомісячного платежу з 17.08.2009 року, розмір якого за умовами кредитного договору становить 365,78 дол. США, виходять за межі позовних вимог і до уваги колегією суддів не беруться.

Оскільки по справі встановлено, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів.

За наведених обставин апеляційна скарга представника відповідача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Назаренка Владислава Васильовича - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2010 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І.Обідіна

О.В. Прядкіна