28 травня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
секретаря судового засідання Раєвського П.А.
за участю представника позивача Харченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (одинока мати). 29.06.2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва відповідача було визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та було призначено їй покарання у виді одного року дев`яти місяці позбавлення волі. Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.09.2017 року №539 малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.11.2017 року № 613 над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено опіку. Опікуном малолітнього ОСОБА_2 було призначено ОСОБА_4 , яка є біологічною бабусею (по лінії батька). Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає разом з опікуном, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Мати дитини, ОСОБА_1 , звільнилась з місць позбавлення волі 28.11.2018 року. Згідно пунктів 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», після звільнення з місць позбавлення волі, батьки, протягом двох місяців, повинні звернутись до служби у справах дітей щодо вирішення питання про повернення дитини у біологічну сім`ю. Мати дитини, ОСОБА_1 , до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо повернення їй малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зверталась. Натомість, 01.04.2019 року надала нотаріально засвідчену заяву, у якій зазначила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, у даній заяві зазначила, що вона свого малолітнього сина, ОСОБА_2 , не виховує та не утримує (зареєстровано в реєстрі за № 294). З наданих пояснень опікуна малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , вбачається, що мати не спілкується з сином, не телефонує йому, не приїжджає, не займається його вихованням, навчанням, матеріально не утримує. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи інтереси дитини, керуючись статтею 164 СК України, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на які покладені повноваження органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір, ОСОБА_1 , стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 18.07.2019 року № 12) та наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.10.2019 року № 102/05/37-8701.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 18.03.2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання підготовче засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.
В судовому засіданні представник позивача - Харченко О.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не відомі.
Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач по справі - ОСОБА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (одинока мати).
29.06.2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва відповідача було визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та було призначено їй покарання у виді одного року дев`яти місяці позбавлення волі.
Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 27.09.2017 року №539 малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 07.11.2017 року № 613 над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено опіку.
Опікуном малолітнього ОСОБА_2 було призначено ОСОБА_4 , яка є біологічною бабусею (по лінії батька).
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає разом з опікуном, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Мати дитини, ОСОБА_1 , звільнилась з місць позбавлення волі 28.11.2018 року.
Згідно пунктів 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», після звільнення з місць позбавлення волі, батьки, протягом двох місяців, повинні звернутись до служби у справах дітей щодо вирішення питання про повернення дитини у біологічну сім`ю.
Мати дитини, ОСОБА_1 , до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо повернення їй малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зверталась. Натомість, 01.04.2019 року надала нотаріально засвідчену заяву, у якій зазначила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, у даній заяві зазначила, що вона свого малолітнього сина, ОСОБА_2 , не виховує та не утримує (зареєстровано в реєстрі за № 294).
З наданих пояснень опікуна малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , вбачається, що мати не спілкується з сином, не телефонує йому, не приїжджає, не займається його вихованням, навчанням, матеріально не утримує.
Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх батьківських обов`язків.
Згідно висновку від 30.10.2019 року №102/05/37-8701, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на які покладені повноваження органу опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір, ОСОБА_1 , стосовно малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Крім того, відповідно до п.п.14 п.27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові.
Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт, звертається до закладу, установи чи організації, що надає соціальні послуги дітям і сім`ям з дітьми (далі - соціальний заклад), та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки їх потреб з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові.
Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів на користь опікуна дитини в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1ст. 191 СК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 258, 259, 263-265, 284, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 150,164, 165, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 89, 132,141, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по справі 840,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 285 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення та підписання рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.05.2020 року.

Суддя: Н.Г. Таран