Номер провадження: 22-ц/813/1893/20
Номер справи місцевого суду: 521/6423/14-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/6423/14-ц

Номер провадження: 22-ц/813/1893/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна реєстраційна служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»про залучення до участі у справі правонаступника під час розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі та набуття у власність, припинення права власності та виселення, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Сегеди О.М. 01 грудня 2014 року,

встановив:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: 1) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 161 574,43 долара США, що за курсом НБУ складає - 1 427 994,82 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,0 кв. м., шляхом передачі ПАТ «Дельта банк» права власності на вказане майно; 2) визнати за ПАТ «Дельта банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,0 кв. м.; 3) припинити право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру; 4) виселити з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною вище адресою; 5) витребувати у ОСОБА_1 та передати ПАТ «Дельта банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи на квартиру.

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що 19 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі - АКІБ «Укрсиббанк»), правонаступником якого є - ПАТ «Укрсиббанк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти на споживчі потреби в сумі - 100 000,00 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту - до 19 квітня 2028 року.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №0 від 19 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк» 19 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки № б/н, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Ухилення ОСОБА_1 від належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором №0 від 19 квітня 2007 року стало підставою для звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду з вищенаведеним позовом (Т. 1, а. с. 4 - 9).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року в задоволенні вищевказаного позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до пункту 57 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМ України № 703 від 22.06.2001 року (чинної на момент укладення договору відступлення прав вимоги), обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором підлягають державній реєстрації.

Виходячи з наведеного, права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту державної реєстрації, а не з моменту укладення договору відступлення прав за іпотечним договором, який в такому випадку є підставою для реєстрації, а не доказом виникнення такого права.

Разом з тим, позивачем не надано доказів державної реєстрації відступлення (набуття) прав вимоги за іпотечним договором на підставі договору відступлення прав вимоги від 08.12.2011 року.

Згідно з частиною четвертою статті 9 статті 9 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодаржателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Крім того, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позивач зобов`язаний вказати конкретну особу-відповідача, до якої пред`явлені позовні вимоги про виселення.

З позовної заяви вбачається, що позивач не вказав коло осіб, які зареєстровані та проживають в іпотечній квартирі і які підлягають виселенню.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що оскільки позивач не надав суду доказів державної реєстрації відступлення (набуття) прав вимоги за іпотечним договором на підставі договору відступлення прав вимоги від 08.12.2011 року, то у позивача відсутнє право вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на предмет іпотеки, припинення права власності на предмет іпотеки іпотекодавця, виселення мешканців з іпотечного майна та витребування технічного паспорту (Т. 1, а. с. 189 - 193).

ПАТ «Дельта банк» в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення вищезазначеного позову.

Апеляційна скарга ПАТ «Дельта банк» обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

ПАТ «Дельта банк» в апеляційній скарзі посилається на те, що законодавством передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2018 року вищевказану апеляційну скаргу було повернуто ПАТ «Дельта банк» (Т. 1, а. с. 208 - 209).

Постановою Верховного Суду від 09 січня 2019 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2018 року скасовано. Справу передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження (Т. 1, а. с. 231 - 233).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 06 лютого 2019 року справу передано для розгляду колегією суддів Одеського апеляційного суду в складі: судді-доповідача - Заїкіна А.П.; суддів-членів колегії - Калараш А.А., Погорєлової С.О. (Т. 1, а. с. 235).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 липня 2019 року Одеським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по справі (Т. 2, а. с. 1 - 2).

В подальшому справу було призначено до розгляду Одеським апеляційним судом.

У лютому 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ «Укрдебт Плюс» про залучення до участі у справі правонаступника, в якому адвокат Галайчук Г.С., діюча від імені ТОВ «Укрдебт Плюс», просить залучити ТОВ «Укрдебт Плюс» до участі у даній справі як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Заява про залучення до участі у справі правонаступника обґрунтована тим, що 15.11.2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено договір №2083/К про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «Дельта Банк» 15.11.2019 року відступив ТОВ «Укрдебт Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 19.04.2017 року, вищевказаним іпотечним договором № б/н, договором поруки.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Від учасників справи заяв, клопотань, відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Між тим, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надійшло.

Згідно із частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішенні питання щодо залучення до участі у справі правонаступника, освідомленість її учасників про розгляд справи, відсутність клопотань учасників справи про відкладення розгляду справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду питання щодо залучення до участі у справі правонаступника, колегія суддів ухвалила розглянути питання щодо залучення до участі у справі правонаступника за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про залучення до участі у справі правонаступника, дослідивши матеріали даної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

За правилами, передбаченими ст. ст. 510, 512, 514, 515, 516 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншої особою внаслідок, зокрема правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 57 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМ України № 703 від 22.06.2001 року (чинної на момент укладення договору відступлення прав вимоги), обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором підлягають державній реєстрації.

Виходячи з наведеного, права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту державної реєстрації, а не з моменту укладення договору відступлення прав за іпотечним договором, який в такому випаду є підставою для реєстрації, а не доказом виникнення такого права.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що ПАТ «Дельта Банк» не надало доказів державної реєстрації відступлення (набуття) прав вимоги за іпотечним договором на підставі договору відступлення прав вимог, а отже недоведеними є доводи ТОВ «Укрдебт Плюс» про набуття від Банку права вимоги за вищевказаним іпотечним договором.

Крім того, згідно зі статтею 9 Закону № 1952-ІV нотаріус як спеціальний суб`єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Аналогічні положення передбачено і у частині першій статті 46-1 Закону № 3425-XII, згідно з якою, нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора.

Водночас за частиною третьою статті 24 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із пунктом 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видача нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передача заставної, видача дубліката заставної проводяться відповідно до вимог закону, цього Порядку та з урахуванням особливостей, зазначених у цьому розділі.

У пункті 58 цього Порядку зазначено, що для проведення державної реєстрації зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою заявник подає документи, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку.

Зміст наведених норм у їх системному зв`язку свідчить про те, що зміна іпотекодержателя є реєстраційною дією, яка вчиняється на підставі Закону № 1952-ІV.

Вказаний правовий висновок є відображенням висновків Великої Палати Верхового Суду викладених у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 802/506/16-а.

Виходячи з вищевикладеного, а саме з огляду на недоведеність наявності права вимоги у ПАТ «Дельта Банк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 квітня 2007 року, колегія суддів вважає неможливим залучити до участі у справі ТОВ «Укрдебт Плюс» у якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 55, 367, 368, 381, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»про залучення до участі у справі правонаступника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова