Справа № 2-186/10
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича, на дії приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою про визнання незаконними виконавчих дій приватного виконавця Голяченко І.П. по винесенню постанови від 23.10.2019 р. про результати оцінки нерухомого майна - земельної ділянки за кадастровим номером :01: 064:0003 , боржника в виконавчому провадженню № 60226168 з примусового виконання виконавчого листа від 09.03.2011 р. № 2 - 186/10, виданим Деснянським районним судом м. Києва, скасування вказаної постанови.

Свої вимоги мотивувала тим, що виконавчі дії приватного виконавця Голяченко І.П. незаконні, оскільки, майно, яке передається приватним виконавцем на реалізацію на електронних торгах, розташована на території с. Бишів Макарівського району Київської області раніше на все її майно у зведеному виконавчому провадженні відносно її було накладено арешт. Вказані арешти були зареєстровані в порядку, визначеному ЗУ «Про державну реєстраціюречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно норм цього Закону, заяви розглядаються в порядку черговості надходження. При цьому черговість розгляду заяв щодо одного об`єкта нерухомого майна застосовується під час розгляду заяв про державну реєстрацію як прав а власності та інших речових прав, так, і обтяжень таких прав.

На виконання вимог цього Закону Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, в п. 35 визначає, державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

У разі наявності кількох відкритих виконавчих провадженьщодо одного боржника, які здійснюються одночасно кількома виконавцями (як державними, так і приватними), кожен виконавець накладає арешт на майно (кошти) боржника та реєструє відповідні обтяження.

Однак фактичну можливість звернути стягнення на майно та кошти боржника має лише той виконавець , який перший наклав арешт і зареєстрував обтяження.

Всі інші виконавці мають чекати поки перший виконавець не завершить примусове стягнення та не зніме обтяження. Тоді прріоритет стягнення перейде до виконавця, який наклав арешт другим, і так далі по черзі. Чого не було дотримано приватним виконавцем Голяченком І.П.

Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. щодо передачі у виконавчому провадженні № 60226168 на реалізацію до ДП «Сетам» земельної ділянки за кадастровим номером :01:064 : 0003 , що розташована на території с. Бишів Макарівського району Київської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 та зобов`язати приватного виконавця зніти у виконачому провадженні з реалізації не електронних торгах вищевказану земельну ділянку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надану копію виконавчого провадження судом встановлено наступне.

03.10.2019р. на адресу приватного виконавця Голяченко І.П. надійшла заява від стягувача ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2 - 186/10 виданого Деснянським районним судом м. Києва від 09.03.2011 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості 2 622 166,71 грн.

Згідно вимог ч. 7 ст. 31 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Частиною 6 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

З метою забезпечення виконання рішення, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 03.10.2019 р. відповідно до якої накладено арешт на кошти боржника, крім тих, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 2 884 383,38 грн.

23.10.2019р. приватним виконавцем проведено опис та накладено арешт на нерухоме майно боржника - земельну ділянку, кадастровий номер: :01:064:0003, місце знаходження якої: Київська область, Макарівський район, с/рада Бишівська, площею 0,2000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до положень ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо відповідно до закону обтяжувач вправі притримати рухоме майно, що належить боржнику, для забезпечення своєї вимоги, пріоритет такого права притримання встановлюється з моменту його реєстрації. Якщо право притримання не було зареєстроване, воно не має пріоритету над зареєстрованими обтяженнями, але має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями.

Відповідно до ч.12 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Черговість розгляду заяв щодо одного об`єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Ст. 10 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

При використанні прав, наданих Законом, виконавець має опиратися на неупередженість, ефективність, своєчасність та повноту вчинення виконавчих дій.

У відповідності до ч.ч. 5, 7, 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В пункті 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень вказано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 , а тому відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 3, 57, 58, 60, 383 - 387 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича, на дії приватного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя