Справа №613/1566/19 Провадження № 2/613/110/20
20 травня 2020 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шалімова Д.В.,
за участю секретаря Герасимюк Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1566/19, пров. № 2/613/110/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить: стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 50 344 грн. 96 коп. в якості відшкодування матеріальних збитків та судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 липня 2019 року відповідач по справі керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 на вул. Шевченка в м. Богодухові не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем ЗАЗ FORZA, під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, які оцінено на загальну суму 78 344,96 грн. Позивачем було отримано страхове відшкодування в розмірі 30 000 грн. Загальна сума спричинених збитків складає 78 344,96 ( сума збитку) - 30 000 ( страхове відшкодуваня)+2 000 ( франшиза) = 50 344, 96 грн. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року встановлено, що відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Оскільки відповідальність за спричинену шкоду повинен нести відповідач, позивач змушений звернувся до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. На заперечив проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, з невідомої суду хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником легкового автомобіля марки ЗАЗ FORZA р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 03 липня 2019 року о 16 год. 30 хв. по вул. Шевченка м. Богодухова, керуючи автомобілем ВАЗ НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ FORZA д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Дана постанова 18 серпня 2019 року набрала законної сили.
Як вбачається з копії полісу серії АО № 0592974 від 22 березня 2019 року, транспортний засіб ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_4 застрахований страховою компанією - ПрАТ «УСК « КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров`ю -200 000 грн., шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 3 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №234/08-19 від 10 вересня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ FORZA р.н. НОМЕР_1 без урахування фізичного зносу вузлів і деталей , на момент дослідження складає 78 344,96 грн.
Відповідно до листа ПрАТ «УСК» КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» №7612 від 26.09.2019, франшиза згідно Полісу становить 2 000 грн., розрахункова сума страхового відшкодування -30 000 грн., та ця сума перерахована, згідно заяви ОСОБА_1 , на реквізити ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК».
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, питання про відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, вирішується на загальних підставах, визначених ст. 1166 ЦК України, з урахуванням положень ст. 1188 ЦК України, і обов`язок з відшкодування такої шкоди несе особа, винна у її спричиненні.
Згідно із ч. ч. 2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).
Відповідно до частини третьої ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто, обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на винуватця ДТП.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд у цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки»,розглядаючи позови про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода,завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено у ст. 12 Закону України «Про обов`язкове, страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована.
Вирішуючи питання щодо стягнення суми відшкодування згідно позовних вимог ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для їх повного задоволення, а саме у розмірі 50 344 грн. 96 коп., який складається з:
78 344,96 грн. ( вартість відновлювального ремонту визначена висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №234/08-19) - 30 000 грн. ( сума страхового відшкодування перерахована ПрАТ «УСК» КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на рахунок ОСОБА_1 ) + 2 000 (франшиза відповідно до полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АО № 0592974).
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 03 липня 2019 року по вул. Шевченка м. Богодухова, в результаті якої автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 78 344,96 грн., при цьому 30 000 грн. було відшкодовано страховою компанією та 2 000 грн. складає франшиза.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений при подачі позову до суду.
Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

На підставі приведеного вище, керуючись ст.ст. 22, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 12, 22, 28, 29, 37 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 12 Закону України « Про страхування», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 грошову суму у розмірі 50 344 грн. 96 коп. (п`ятдесят тисяч триста сорок чотири гривни 96 копійок), в якості відшкодування матеріальних збитків та судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок), ВСЬОГО до стягнення - 51 113 грн. 36 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто тринадцять гривень 36 копійок).

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2020 року.

СУДДЯ