РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання - Ющук О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу № 569/14222/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 27 жовтня 2015 року розірваний. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. За рішенням Рівненського міського суду від 27 жовтня 2015 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 583 грн, щомісячно, що на даний час є недостатнім, у звязку з хворобою дитини. Крім того, відповідач добровільно не бажає брати участь у додаткових витратах на дитину, повязаних з її лікуванням та обстеженням. За власні кошти вона оплачує навчання дитини в Школі Леді та її заняття в музичній школі. Просить суд, збільшити розмір аліментів, що стягуються з 583 грн. до 2118 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідача на її користь 1000 гривень, понесених нею додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Представник позивача адвокат Поліщук Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. На заперечення позовних вимог суду пояснив, що він належним чином та своєчасно сплачує аліменти на утримання дочки, і крім того додатково постійно купує необхідній їй речі. На даний час, він перебуває в іншому шлюбі, і на його утриманні знаходиться неповнолітня падчерка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та його дружина ОСОБА_8 . Він не володіє жодним рухомим чи нерухомим майном, яке могло б бути джерелом додаткового доходу, проживає зі своєю сім`єю в будинку батьків дружини, де окрім них проживає ще 5 людей, його заробітна плата становить 6174 грн. в місяць. Натомість майновий стан сім`ї позивача є значно кращим. Додатково зазначив, що позивачем не надано жодних доказів про понесені додаткові витрати на розвиток їх дочки.

Представник відповідача адвокат Альонова М.Б. в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_3 та просить суд в позові відмовити.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Призначено підготовче судове засідання на 14:45 год. 07 жовтня 2019 року в приміщенні Рівненського міського суду (м.Рівне. вул.Шкільна, 1) з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Рівненського міського суду від 27 жовтня 2015 року по справі №569/11683/15-ц, шлюб між сторонами розірваний. Цим же рішенням суду малолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з матір`ю - ОСОБА_9 , стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 583 гривні 50 копійок щомісячно, до повноліття дитини.

Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18 «Щодо визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини»).

При цьому суд приймає до уваги те, що згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня пo 30 червня 2020 року - 2218 грн. грн., з 01 липня по 30 листопада 2020 року - 2318 грн. грн., з 01 грудня по 31 грудня 2020 року - 2395 грн.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

На даний час і позивач, і відповідач створили нові сім`ї.

Рухомого та нерухомого майна у власності ОСОБА_3 немає, він офіційно працевлаштований, розмір його заробітної плати становить 6174 грн.

Судом не встановлено, а стороною позивача не надано суду достовірних доказів щодо підтвердження спроможності відповідача щодо сплати аліментів у визначеному позивачкою розмірі 2118 гривень, щомісячно, та який відсоток ця сума становить від його доходу.

Відтак, суд бере зазначену обставину до уваги, та вважає, що виходячи з засад справедливості та добросовісності підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, до повноліття дитини.

При цьому суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 27 жовтня 2015 року (583,50 грн) на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 проходить навчання за програмою «Школа Леді», вартість навчання у якій становить 3000 гривень та навчається в Рівненській дитячій музичній школі №2 Рівненської міської ради на відділі народних інструментів. Плата за навчання за місяць становить 100 грн.

Згідно ст. 185 ч. 1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тобто, у разі понесення відповідних витрат позивач має право на звернення до суду із відповідним позовом щодо відшкодування витрат.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Верховний суд України у Постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс 17 надає правовий висновок, щодо застосування ст. 185 СК України, зокрема вказує, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інт ересів дитини.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведенного судом встановлено, що вказані позивачем витрати на навчання ОСОБА_5 не стосуються розвитку певних здібностей, у розумінні ст.185 СК України, а доказів на потребу додаткових витрат, повязаних з лікуванням дитини суду не надавалося.

Аналізуючи сукупність наведених та досліджених судом доказів та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини, ратифіковану Україною 27 лютого 1991 року, суд прийшов до висновку про вимога позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до задоволення не підлягає.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у разі понесення відповідних витрат, позивач має право на звернення до суду із відповідним позовом щодо відшкодування витрат.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 00 копійок щомісячно та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народженняя у розмірі 1200 ( одна тисяча двісті ) гривен щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утриманні дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , , АДРЕСА_2

Суддя: Н.Г .Кучина