УХВАЛА

18 травня 2020 року

м. Київ

справа № 173/2015/16-ц

провадження № 61-925св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до кредитної спілки «Союз-Дніпро», ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до кредитної спілки «Союз-Дніпро» (далі - КС «Союз-Дніпро»), ОСОБА_3 , у якому просили визнати припиненою поруку за договором поруки № 2659/14 від 17 листопада 2014 року, укладеного між КС «Союз-Дніпро», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 2699/14, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 28 116,00 грн з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 2659/14, за умовами якого поручителі прийняли на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_3 перед кредитором в повному обсязі.

На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року у справі № 173/535/16 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КС «Союз -Дніпро» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 032,03 грн.

Разом із тим, КС «Союз-Дніпро не звернулося до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з відповідним позовом про стягнення заборгованості в межах шестимісячного строку виконання основного зобов`язання, що є підставою для визнання поруки припиненою у розумінні статті 559 ЦК України.

У зв`язку із викладеним, позивачі просили суд визнати припиненою поруку за договором № 2659/14 від 17 листопада 2014 року та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до умов спірного договору поруки сторони погодили строк його дії до 16 листопада 2026 року, а тому порука не може вважатися припиненою до спливу зазначеного строку.

12 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального прав, просить скасувати рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла справа № 173/2015/16-ц.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві - Сімоненко В. М.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та про визнання договору поруки частково недійсним, за касаційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 27 липня 2016 року.

Таке рішення касаційного суду мотивоване необхідністю відступити від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), шляхом його уточнення та визначення, що у разі ухвалення рішення суду у справі про стягнення, у тому числі з поручителя, кредитної заборгованості, суд не може розглядати питання про визнання поруки припиненою повторно у іншій справі з тих самих підстав, правовідносин та зобов`язань, що виникли до ухвалення такого рішення, виходячи з принципу правової визначеності.

Такий підхід має застосовуватисяь незалежно від того, чи питання чинності поруки вирішувалось судом при ухваленні рішення суду у справі про стягнення, у тому числі з поручителя, кредитної заборгованості, враховуючи, що це питання входить до предмету доказування у таких справах незалежно від доводів сторін.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 27 квітня 2020 року справу № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) прийнято та призначено до розгляду на 09 червня 2020 року.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 522/1528/15-ц .

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 522/1528/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження № 61-925св17 у справі № 173/2015/16-цза позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до кредитної спілки «Союз-Дніпро», ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров