Справа № 522/4172/19
Провадження №2/522/1078/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, місцезнаходження: м. Одеса вул. Гоголя, 19, офіс 1, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Московська, 43/11, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, здійснений 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 5305 про стягнення з ОСОБА_1 53277,14 гривень.

Позов подано з підстав визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дружині позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через онкологічне захворювання необхідна була операція за кордоном. 26.12.2014 року, перед поїздкою за кордон, позивач з дружиною відкрили карткові рахунки в ПАТ «Укрсоцбанк» для забезпечення можливості розрахунків в валюті за кордоном. На карткові рахунки ними було внесено свої кошти, та коли поїхали за кордон - використовували свої власні заощадження для оплати лікування. Під час подорожі до Литви, а саме 16, 17, 18 та 19 січня 2015 року позивачем було знято готівкові кошти в еквіваленті 3110 євро через АТМ у країні Литва. 20.01.2015 року та 21.01.2015 року при списанні цієї операції банком було проведення списання суми у розмірі 80496 грн., тобто на 20831,15 грн. більше, ніж за курсами операцій на момент зняття суми.

Після повернення до України позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листом, в якому зазначав, що він не згоден з цією операцією, оскільки курс списання був суттєво завищений, та що банком в односторонньому порядку було проведено списання суттєво більшої суми. У листі позивач вимагав провести перегляд суми списання операції за період з 16 по 19 січня 2015 року включно. В цей же час позивач дізнався, що це непоодинокий випадок та така практика була в банку протягом декількох днів. Листування з банком позивач проводив на початку 2015 року, проте оскільки банк позивача з цього питання в подальшому не турбував ,він був впевнений, що проблема вже вирішена. Однак, в листопаді 2018 року за адресою їхнього мешкання надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 5305, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гамаль І.М. про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 54227,14 гривень. Крім того, приватний виконавець вже прийняв постанови про накладення арешту на його майно та про звернення стягнення на майно боржника. Оскільки про існування виконавчого напису позивач раніше не знав, в зв`язку з чим після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження має змогу оскаржити його тільки зараз. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

По-перше, позивачем не укладався кредитний договір, він лише відкривав картковий рахунок, з метою використовувати власні кошти, а не кредитні.

По-друге, він ще у 2015 році звертався до банку з відповідним листом, в якому зазначав про свою незгоду з сумою, яку банк бажав щоб він сплатив. Цей лист явно свідчить про наявність спору між позивачем та банком з цього приводу, а наявність спору унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріуса. Крім того, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26 грудня 2014 року по 30 травня 2018 року, що явно перевищує встановлений діючим законодавством України трирічний термін позовної давності. Оскільки з буквального тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться з 26 грудня 2014 року, то нотаріус видав виконавчий напис в порушення вимог статті 88 Закону України «про нотаріат». Крім того, з тексту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості порахована наступним чином: - 20831,15 гривень заборгованість нібито за тілом кредиту; - 32445,99 гривень - заборгованість за процентами, які були нараховані з моменту укладання договору до 30.05.2018 року, тобто також більше ніж за 3 роки, що явно суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». Тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 19.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року було частково задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по вищевказаній цивільній справі та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 28 вересня 2018 року, реєстровий номер 5305.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойко Ганни Володимирівни та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни (01015, м. Київ, вул. Московська, 43/11) належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, заведену за здійсненим 28 вересня 2018 року виконавчим написом нотаріуса, зареєстрованим в реєстрі за № 5305 про стягнення з ОСОБА_1 54277,14 грн.; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича (м.Одеса, вул. Гоголя, 19, офіс 1) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП № 57462113.

20.06.2019 року на адресу суду на виконання ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.05.2020 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. надано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження ВП №57462113.

08.07.2019 року на адресу суду на виконання ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 30.05.2020 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. надійшла належним чином засвідчена копія нотаріальної справи, заведена за здійсненим 28 вересня 2018 року виконавчим написом нотаріуса, зареєстрованим в реєстрі за №5305 про стягнення з ОСОБА_1 54277,14 грн.

11.11.2019 року від представника відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив замінити АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в частині стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15жовтня 2019 року. Посилаючись на ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.1.1, 1.2, 3 ,3.1, 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України 22 лютого 2012 року №296/5, п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172. Тобто мова йде про документи, розрахунки, які встановлюють наявність прострочення виконання зобов`язання, визначаються обставини несплати чергових платежів, а не про наявність розгляду справи у суді. Нотаріус не перевіряє наявність спору між сторонами, це не передбачено порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також не є підставною для відмовлення у вчиненні виконавчого напису, наявність спору у суді.

Тому в обґрунтування законності та безспірності вимог надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором. В обґрунтування законності та безспірності вимог ПАТ «Укрсоцбанк» було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором. Позивач не доводить ані зі змісту позовних вимог, ані доказами, що вимога Банку - є не безспірною. Враховуючи доводити Банку, що вимога є безспірна непотрібно, так як стосується лише переліку документів, які надаються дня вчинення виконавчого документу, посилаючись на постанову Верховного суду України справа 6-158цс/15. Витрата на правову допомогу є завищені, не є обґрунтованими та доведеними. Справа невеликої складності, та витрачений час на розгляд є незначним.

26.12.2019 року у підготовчому судовому засіданні було задоволено заяву представника відповідача та замінено відповідача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа Банк», , МФО 300346, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Також у судовому засіданні 26.12.2019 року закінчено підготовчий розгляд та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Маслов В.Г. був присутній у підготовчому засіданні по справі, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

26 грудня 2014 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір, та йому було видано банківську картку для забезпечення можливості розрахунків в валюті за кордоном. На карткові рахунки ОСОБА_1 вніс власні кошти.

Під час подорожі до Литви, а саме 16, 17, 18 та 19 січня 2015 року позивачем було знято готівкові кошти в еквіваленті 3110 євро через АТМ у країні Литва. Грошові кошти, які позивач знімав через банкомат були його коштами та були на його рахунку.

20.01.2015 року та 21.01.2015 року при списанні цієї операції банком було проведення списання суми у розмірі 80496 грн., тобто на 20831,15 грн. більше, ніж за курсами операцій на момент зняття суми.

Після повернення до України позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листом, в якому зазначав, що він не згоден з цією операцією, оскільки курс списання був суттєво завищений, та що банком в односторонньому порядку було проведено списання суттєво більшої суми. У листі позивач вимагав провести перегляд суми списання операції за період з 16 по 19 січня 2015 року включно.

З цього приводу позивач вів з банком спілкування ще на початку 2015 року, заява позивача за вх. № 96/2669, листи банку від 22.01.2015 р., № 08.51-297/42054-3615 від 23.02.2015 р., № 08.51-297/42062-2382 від 05.03.2015 року, № 08.51-297/42076-1848 від 18.03.2015 року, № 09.501-86/96-3984 від 20.03.2015 року, № 08.51-297/42089-1979 від 30.03.2015 року.

В листопаді 2018 року позивач дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 5305, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 54227,14 гривень. Крім того, приватний виконавець прийняв постанови про накладення арешту на його майно та про звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати беззаперечна заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

ОСОБА_1 не укладався кредитний договір, він відкривав картковий рахунок з метою використовувати власні кошти, а не кредитні.

ОСОБА_1 в 2015 році звертався до банку з відповідним листом, в якому зазначав про свою незгоду з сумою, яку з нього утримано. Цей лист свідчить про наявність спору між позивачем та банком з цього приводу, а наявність спору унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріуса.

У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26 грудня 2014 року по 30 травня 2018 року, що явно перевищує встановлений діючим законодавством України трирічний термін позовної давності. Оскільки з буквального тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться з 26 грудня 2014 року, то нотаріус видав виконавчий напис в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».

З тексту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості порахована наступним чином: - 20831,15 гривень заборгованість за тілом кредиту; - 32445,99 гривень - заборгованість за процентами, які були нараховані за користування кредитними коштами з моменту укладання договору до 30.05.2018 року, тобто також більше ніж за 3 роки, що явно суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18) суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За таких обставин, виконавчий напис нотаріуса, здійснений 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 5305 про стягнення з ОСОБА_1 53277,14 грн. (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят сім гривень 14 копійок) необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень та судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 384,20 гривень, що разом складає 1152,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи відповідача про те, що при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису банк надав усі необхідні документи, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, не дають підстав для відмови у позові, оскільки у даному випадку має місце невірне тлумачення відповідачем характеру спірних правовідносин. Доводи відповідача про те, що дії нотаріуса щодо вчинення спірного виконавчого напису відповідали вимогам закону спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, здійснений 28 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №5305 про стягнення з ОСОБА_1 53277,14 гривень (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят сім гривень 14 копійок).

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа Банк», , МФО 300346, місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень та судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 384,20 гривень, що разом складає 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С. Єршова