Справа № 199/9928/19
(2/199/740/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2020

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Мережка М.Л., представника відповідача адвоката Бабенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що у серпні 2017 року позивач вирішила придбати квартиру для свого сина; передивляючись інтернет-сайти, позивач побачила оголошення з приводу продажу квартири АДРЕСА_1 та вирішила її придбати. 11.08.2017 р. у приватного нотаріуса Новікової Н.А. був здійснений правочин з приводу придбання вказаної квартири шляхом її дарування, під час проведення операції по нерухомому майну остання була перевірена за усіма реєстрами та проблем з нею не було, втім, через деякий час позивачу прийшла повістка до суду, згідно якої іона є відповідачем по справі за позовом ОСОБА_2 . По цій справі Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення:

-визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , та покупцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_2 ,посвідчений 13.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком Сергієм Вячеславовичем, зареєстровано в реєстрі за №188;

-визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 на користь спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_4 .

На переконання позивача вона є добросовісним набувачем, оскільки придбала вказану квартиру у передбаченому законом порядку, та ОСОБА_2 (відповідач) має право витребувати майно у добросовісного набувача ОСОБА_1 (позивача) лише при вичерпному переліку підстав, однак, жодної дії із вказаним майном ОСОБА_2 не довів та не вказав, право власності в порядку спадкування він отримав лише 22.10.2019 року, тобто вказана квартира останньому не належала.

Позовна заява містить вимоги про:

-скасування запису державного реєстратора про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН- НОМЕР_3 ;

-про визнання право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

-про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, оскільки ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою про визнання за нею права власності на квартиру, яку у неї до цього на підставі судового рішення вже було витребувано на користь ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини у рішенні «Осовська та інші проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної Спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду.

Процесуальні дії у справі наступні: ухвалою суду від 11.12.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову;

-ухвалою суду 11.12.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судових витрат за подання позовної заяви;

-ухвалою суду від 19.12.2019 р. за заявою позивача забезпечено позов шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ;

-ухвалою суду від 13.01.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову;

-ухвалою суду від 27.01.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення;

-ухвалою суду від 26.02.2020 р. відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову;

-ухвалою суду від 04.05.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко Сергій Вячеславович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова Ніна Антонівна та Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна та скасування державної реєстрації на майно, позов задоволено:

-встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 03.04.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , та покупцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , посвідчений 13.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком Сергієм Вячеславовичем, зареєстровано в реєстрі за №188;

-визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , квартиру АДРЕСА_1 , на користь спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_5 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Як встановлено судом у справі, по якій 20.12.2017 р. судом ухвалено рішення, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2017 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Н.А. Новіковою, реєстровий №1236, яка отримала спірну квартиру в дар від ОСОБА_8 , що був власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу С.В. Мазуренком, реєстровий №348, укладеного з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 набув у власність спірну квартиру у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу С.В. Мазуренком, реєстровий №188, який, у свою чергу, став власником спірної квартири на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року № 202/6094/16-ц, провадження 2/202/1828/201, винесеного суддею Бєльченко Л.А.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року по цивільній справі №202/6094/16-ц, ухвалене суддею Бєльченко Л.А. ніколи не ухвалювалось, згідно даних про провадження Індустріального районного суду міста Дніпропетровська щодо позовної заяви ОСОБА_3 або ОСОБА_5 та цивільної справи за №202/6094/16-ц, наданих листом №01-12/1158/2017 від 26.07.2017 року к-113 Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, на звернення позивача, а провадження за №2/202/1828/2017 у судді Бєльченка Л.А. розглядається за позовом КП Коменергосервіс до ОСОБА_12 про стягнення заборгованості.

Відповідно до рішення суду від 20.12.2017 р. оскільки в ході судового розгляду не знайшло своє підтвердження правомірне набуття у власність та володіння спірним майном - квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , який набув її у власність за рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року № 202/6094/16-ц (2/202/1828/201), тому відчуження ним спірної квартири за договором купівлі-продажу від 13.03.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., реєстровий №188, на користь ОСОБА_4 , є порушенням публічного порядку, що спрямовано на порушення конституційних прав та свобод позивача щодо непорушності його права власності, а тому є правовою підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним та витребування його з незаконного володіння у ОСОБА_1 на виконання вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Рішення суду від 20.12.2017 р. набрало законної сили.

Дослідив докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 13 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 р. (рішення набрало законної сили) у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко Сергій Вячеславович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова Ніна Антонівна та Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права власності на майно в порядку спадкування, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна та скасування державної реєстрації на майно, позов задоволено:

-встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зі спадкодавцем ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 03.04.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , та покупцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , посвідчений 13.03.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком Сергієм Вячеславовичем, зареєстровано в реєстрі за №188;

-визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , квартиру АДРЕСА_1 , на користь спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_2 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_5 ;

-скасований запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Як встановлено судом у справі, по якій 20.12.2017 р. судом ухвалено рішення, яке набрало законної сили, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2017 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Н.А. Новіковою, реєстровий №1236, яка отримала спірну квартиру в дар від ОСОБА_8 , що був власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу С.В. Мазуренком, реєстровий №348, укладеного з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 набув у власність спірну квартиру у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу С.В. Мазуренком, реєстровий №188, який, у свою чергу, став власником спірної квартири на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року № 202/6094/16-ц, провадження 2/202/1828/201, винесеного суддею Бєльченко Л.А.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року по цивільній справі №202/6094/16-ц, ухвалене суддею Бєльченко Л.А. ніколи не ухвалювалось, згідно даних про провадження Індустріального районного суду міста Дніпропетровська щодо позовної заяви ОСОБА_3 або ОСОБА_5 та цивільної справи за №202/6094/16-ц, наданих листом №01-12/1158/2017 від 26.07.2017 року к-113 Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, на звернення позивача, а провадження за №2/202/1828/2017 у судді Бєльченка Л.А. розглядається за позовом КП Коменергосервіс до ОСОБА_12 про стягнення заборгованості.

Відповідно до рішення суду від 20.12.2017 р. оскільки в ході судового розгляду не знайшло своє підтвердження правомірне набуття у власність та володіння спірним майном - квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , який набув її у власність за рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2017 року № 202/6094/16-ц (2/202/1828/201), тому відчуження ним спірної квартири за договором купівлі-продажу від 13.03.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., реєстровий №188, на користь ОСОБА_4 , є порушенням публічного порядку, що спрямовано на порушення конституційних прав та свобод позивача щодо непорушності його права власності, а тому є правовою підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним та витребування його з незаконного володіння у ОСОБА_1 на виконання вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Частиною п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

З огляду на абсолютність права власності власнику надається багато прийомів, способів та засобів захисту свого права.

Як встановлено судом, власником спірного майна у порядку спадкування за законом є ОСОБА_2 , та його порушені права, як власника зазначеного вище нерухомого майна, були захищені судом у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, у справі за його позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності, у тому числі шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння, тобто з володіння ОСОБА_1 . З огляду на встановлені судом обставини у справі за позовом ОСОБА_2 , спірне майно вибуло з його володіння поза волею власника (тобто ОСОБА_2 ): в результаті шахрайських дій, внаслідок яких ОСОБА_2 був фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю.

Що стосується права власності на спірне нерухоме майно гр. ОСОБА_1 , то оскільки право власності на спірне майно вже було визнано за відповідачем (рішення суду від 20.12.2017 р.), тому з підстав, заявлених у позові, позовна вимога про визнання права власності задоволенню не підлягає.

Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надала суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що мають значення для справи, та які надали би змогу суду дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася. Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини не спростовують висновків суду, зазначених вище у цій справі.

Оскільки відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності, а задоволення інших позовних вимог є похідним від задоволення вимоги позову про визнання права власності, в задоволенні вимог позову про усунення перешкод у користуванні власністю, про скасування запису державного реєстратора про право власності на квартиру має бути відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 19, 34, 76 80, 89, ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності відмовити повністю.

Дата складення повного судового рішення 25.05.2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї