Справа № 388/679/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

26.05.2020 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Степанов С.В.

при секретарі Лінської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання недійсним договорів дарування,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цією позовною заявою, посилаючись на те, що 19 грудня 1987 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який 24.09.1993 року розірваний. Під час шлюбу 11.01.1991 року за сумісні кошти разом з відповідачем ОСОБА_2 придбали житловий будинок розміром 10.85 м х 4.47 м, житловою площею 8,3 кв.м, 1942 року забудови з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, який зареєстровано в органах БТІ 19.11.1993 року за № 4028/19 та технічним паспортом від 03.07.1990 року.

З лютого 1995 року по жовтень 2013 року позивачка проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу і вели спільне господарство, що підтверджується довідкою вуличного комітету від 22.05.2019 року.

За час сумісного проживання за сумісні кошти та у результаті спільної праці позивачка разом з відповідачем ОСОБА_2 в 2001 році зруйнували вищевказаний житловий будинок 1942 року забудови, а на його місці протягом 2001 року по 2004 рік самочинно побудували новий житловий будинок, розміром 7.10 м х 10.30 м, загальною площею 51.7 кв.м та надвірні споруди, що підтверджується поданням органів БТІ № 56 від 30.08.2005 року, технічним паспортом від 30.08.2005 року та рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області № 280 від 22.12.2010 року про надання згоди на прийняття в експлуатацію побудованого самочинного без дозволу на виконання будівельних робіт вищевказаного житлового будинку та надвірних споруд.

Таким чином, так як вищевказане домоволодіння побудоване за сумісні кошти у результаті спільної праці та під час сумісного проживання позивача з відповідачем ОСОБА_2 , без реєстрації шлюбу, то це майно є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, і позивачка має право власності на Ѕ частину вищевказаного майна.

Згідно записам домової, для приписки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 приписані з 24.01.2000 року.

25 грудня 2015 року рішення Долинської міської ради № 59 «Про перейменування вулиць, провулків міста Долинська» перейменовано вулицю Кошового на вулицю Київської Русі.

В цьому році позивачці стало відомо, що 11.04.2019 року за нотаріально посвідченим договором дарування відповідач ОСОБА_2 подарував своїй рідній сестрі по материній лінії відповідачці ОСОБА_3 вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, а тому вважає за вищезазначених обставин вказаний договір дарування є недійсним так як укладений всупереч вимогам ст.65 СК України, тобто без згоди одного із подружжя.

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 в порядку ст.49 ЦПК України подала заяву про збільшення позовних вимог з огляду на те, що як вбачається з відзиву та доданих до нього документів, окрім договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 11.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були також укладені договори дарування земельних ділянок кадастровий № :03:003:0040, площею 0,1000 га, та кадастровий № :03:003:0041, площею 0,0334 га, що розташовані по АДРЕСА_1 , які посвідчені приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О. і зареєстровано в реєстрі за № 253, 254.

З підстав зазначених в позові вказані земельні ділянки, що є невід`ємною частиною домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 необхідно також визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнавши за позивачем право власності на Ѕ частину вищевказаних земельних ділянок, і визнавши при цьому недійсними договори їх дарування.

Сторона позивача в судовому засідання наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог.

Сторони відповідачів представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечили на підставах викладених у письмових запереченнях.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив, з якого слідує, що він заперечує проти заявлених позовних вимог, просить відмовити у задоволенні в повному обсязі посилаючись на наступне. Дійсно перебував у шлюбі з ОСОБА_1 в період 1987 року по 1993 рік. У вересні 1993 року між ними в судовому поряду було розірвано шлюб. Від шлюбу мають спільного сина 1989 року народження. 08 грудня 1993 року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області (Справа №2-295/1993) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу домоволодіння було визнано дійсною угоду, укладену0 5 грудня 1991 року по якій ОСОБА_1 продала за 1600 крб., а ОСОБА_2 купив Ѕ частину житлового будинку і господарських споруд, розташованих в АДРЕСА_1 визначивши за ОСОБА_2 право індивідуальної власності на весь будинок. Стверджує, що після 1993 року з позивачем ОСОБА_1 в шлюбі не перебував, однією сім`єю не проживав, спільним побутом пов`язані не були, взаємних прав та обов`язків один до одного не мали. Твердження Позивача про те, що нове домоволодіння побудоване за сумісні кошти у результаті спільної праці під час сумісного проживання з відповідачем не відповідає дійсності, ні чим не підтверджене та є необґрунтованим. Тому вважає, що вимога позивача про визнання недійсним договору дарування зазначеного будинку є безпідставною та необґрунтованою.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення щодо збільшення позовних, просить відмовити в повному обсязі.

Від відповідачки ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив, з якого слідує, що вона заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними, просить відмовити у задоволенні в повному обсязі посилаючись на наступне. 01 квітня 2019 року стала власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 на підставі Договору Дарування, що був посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О. ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на сьогодні не зареєстровані. Крім того, всі майнові питання, щодо поділу спільного майна між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , було вирішено ще в 1993 року після розірвання ними шлюбу. Отже ОСОБА_2 був законним і єдиним власником житлового будинку та земельних ділянок за вказаною адресою.

Відповідачка ОСОБА_3 подала заперечення щодо збільшення позовних, просить відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 19 грудня 1987 року, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 24 вересня 1993 року (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу слідує, що ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 11 грудня 1993 року, актовий запис № 172, після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.46).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 12 вересня 1995 року, актовий запис № 144 (а.с.47).

Згідно копії договору купівлі продажу від 11 січня 1991 року та технічного паспорту від 03.07.1990 року слідує, що ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_2 купив жилий будинок з надвірними будівлями розміром 10.85 м. х 4.47 м., житловою площею 8.3 кв.м., загальною площею 30.2 кв.м., 1942 року забудови з надвірними спорудами, а саме сарай "В" розміром 5.20 м. х 4.10 м., 1949 року забудови, сарай "Ж" розміром 5.10 м. х 4.10 м., 1949 року забудови, колодязь "К", 1954 року забудови, забор, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Згідно копії рішення Ім`ям Української Радянської Соціалістичної республіки від 08 грудня 1993 року по справі № 2-295/1993 слідує, що ОСОБА_1 продала за 1600 крб., а ОСОБА_2 купив Ѕ частину жилого будинку і господарських споруд, розташованих у АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_2 право індивідуальної власності на весь будинок (а.с.43-44)

Відповідно до записів домової книги про громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , за вищевказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 з 06.12.1991 р. по 11.01.1995 p., з 11.07.1997 р. по 25.07.1997 р., 13.01.2001 р. по даний час; ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 06.12.1991 р. по 27.01.1994 p., та з 24.01.2000.

Згідно копії рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 22.12.2010 року за № 280 слідує, що ОСОБА_2 надано згоду на прийняття в експлуатацію побудованого самочинно без дозволу на виконання будівельних робіт житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , надано довідку про погодження прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (а.с.22)

Згідно копії довідки виданої головою вуличного комітету від 22.05.2019 року слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно з 1995 по 2013 рік проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу,. В 2001 році за сумісні кошти побудували будинок по АДРЕСА_1 (а.с.23)

Копією акту технічного огляду 22/10 від 29.06.2010 року, рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Кіровоградської області №280 від 22.12.2010 року про надання згоди на прийняття в експлуатацію побудованого самочинного без дозволу на виконання будівельних робіт вищевказаного житлового будинку та надвірних споруд, довідкою про погодження прийняття об`єктів будівництва в експлуатацію від 22.12.2010 року та листа Долинської дільниці ОКП "Кіровоградське ООБТІ" вбачається, що по АДРЕСА_1 самочинно збудовані: житловий будинок, прямокутної форми, розміром 7.10 м. х 10.30 м., з прибудованими сіньми "а", розміром 2.45 м. х 1.40 м., жилою площею 15.1 кв.м., загальною площею 51.7 кв.м. - 2004 p.;сарай "Д", одноповерховий, прямокутної форми, розміром 2.90 м. х 2.80 м.- 1995 p.;гараж "В", одноповерховий, прямокутної форми, розміром 6.40 м. х 4.30 м. - 1991 p.;літня кухня "Ж", одноповерхова, прямокутної форми, розміром 3.55 м. х 3.55 м. 2004 p.;літній душ "Г", одноповерховий, прямокутної форми, розміром 1.65 М. X 60 м,- 1991 p.;навіс "Е", одноповерховий, прямокутної форми, розміром 2.70 м. х 2.70 м.- 1995 p.

Технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 від 16.01.2019 року також підтверджується, що вищевказані споруди самовільно побудовані.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_1 з 1998 р. по 2014 р. працювала в Долинській філії ВАТ та ПРAT "Кіровоградобленерго" та отримувала відповідний дохід.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_2 з 1998 р. по 2011 р. працював в КГЗКОР, Долинській філії ВАТ та ПРАТ "Кіровоградобленерго", та отримував відповідний дохід.

З довідки про надання інформації №165 виданої 04.09.2019 року ДП "Дирекція КГЗКОР" вбачається, що з заробітної плата ОСОБА_2 за період з 1993 по січень 1999 рік здійснювались відрахування на сплату аліментів.

З листа ПАТ "Кіровоградобленерго" №1953 від 05.09.2019 року вбачається, що з заробітної плати ОСОБА_2 за період з березня 1999 року по липень 200 3 рік здійснювались відрахування на сплату аліментів.

Згідно копій нотаріально посвідчених договорів дарування від 11.04.2019 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами, земельні ділянки кадастрові номери :03:003:0040 та :03:003:0041 площею 0.10 га. та 0.034 га., що розташовані АДРЕСА_1 (а.с. 74-85).

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , пояснили суду, що не пам`ятають з якого часу, але давно вже по сусідству з ними проживали однією сім`єю, ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та сином ОСОБА_13 . Вели господарство. Разом з дитиною садили город, порались по двору, разом демонтували старий будинок на місці якого побудували новий будинок. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 працювали в Долинському РЕМ.

ОСОБА_16 пояснила суду, що з 2009 року є головою вуличного комітету в т.ч. і по АДРЕСА_1 та з вказаного часу знає сім`ю ОСОБА_6 . В 2010 році вона як голова вуличного комітету завела зошит та особисто обійшла кожен двір підвідомчих її вулиць, шляхом опитування власників і користувачі будинку внесла до вказаного зошиту записи хто де і з ким проживає, ступінь споріднення. Зі слів ОСОБА_17 внесла запис, що вона проживає з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4 . На прохання ОСОБА_1 з її слів надала довідки від 22.05.2019 року. Проте їй особисто не було відомо, хто і коли будував будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_18 пояснила суду, що є невісткою ОСОБА_2 , зауважила, що ОСОБА_19 не проживав як чоловік і дружина. Вони були різні люди, мали різні погляди. В зв`язку з чим зробила такі висновки пояснити суду не змогла. Знає, що у особистій власності у ОСОБА_2 був старий житловий будинок, який зруйнували , а на його місці побудували новий житловий будинок. У будівництві будинку приймали родичі ОСОБА_2 . ОСОБА_20 участі у будівництві будинку не приймала. Крім того у ОСОБА_2 була квартира, яку він продав, а кошти витрати на будівництва будинку. Особисто вона у ОСОБА_21 і ОСОБА_22 в дома була рідко .

Свідок ОСОБА_23 ,, пояснив суду, що є сусідом по городу, ОСОБА_6 жили разом як родина, знає що розходились потім знов зійшлись, зазначив що будував будинок здебільшого чоловік, а дружина займалась городом та домогосподарством.

Свідок ОСОБА_4 , син, поясни, що з 1995 року по 2013 рік жили однією родиною, всі разом будували будинок на місці старої хати, до звільнення відповідача у родині були нормальні відносини відповідач жив з позивачем у одній кімнаті та спали на одній кроваті, а потім десь з 2012 почав зловживати спиртним, та в родині почались проблеми, десь з 2013 року відповідач почав жити з іншою жінкою на разі з відповідачем не спілкується.

Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

Згідно з частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Норми статті 74 СК України, які є правовою підставою виникнення права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, що проживають однією сім`єю але не перебувають у шлюбі між собою, набрала чинності 01 січня 2004 року, а Кодекс про шлюб та сім`ю, який діяв на той час, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали спільно проживати, вказані відносини не врегульовував. Проте це не перешкоджає встановленню факту спільного проживання у попередній період.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Верховний Суд України, ухвалюючи постанову від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц зазначив, що при застосуванні статті 74 СК України, слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466 в).

За договором дарування одна сторона передає, або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність, що визначено у ст.717 ЦК України.

Відповідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З огляду на вищевикладене судом на підставі досліджених в ході розгляду справи належних і допустимих доказів, які узгоджуються у своїй сукупності, встановлено що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_24 , ОСОБА_2 з 13.09.1995 року до 2013 року проживав з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу та вони між собою були пов`язані спільним побутом вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки один до одного. Доводи сторони відповідача, що ОСОБА_2 з 13.09.1995 року 2013 року не проживав з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу та вони між собою не були пов`язані спільним побутом, не вели спільне господарство та не мали взаємні права та обов`язки один до одного спростовується вищевказаними дослідженими в суді належними і допустимими доказами. Покази свідка ОСОБА_18 суд сприймає критично з огляду на ступінь рідства свідка та неузгодженість з показами інших свідків. Сам по собі факт утримання з заробітної плати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 протягом з 1993 р. по січень 1999 р. та з березня 1999 р. по липень 2003 р. не свідчить, і не є безумовними доказом, що ОСОБА_2 не проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з 13.09.1995 року до 2013 року, особливо з врахуванням попередньо розірваного шлюбу між сторонами.

Крім того на підставі вищевказаних досліджених судом належних і допустимих доказів, у своїй сукупності також судом встановлено, що на праві особистої приватної власності ОСОБА_2 , належав житловий будинок, розміром 10.85 м. х 4.47 м., житловою площею 8.3 кв.м., загальною площею 30.2 кв.м., 1942 року забудови, що розташований по АДРЕСА_1 , який ОСОБА_2 сумісно з ОСОБА_1 , і сином ОСОБА_4 протягом 2000-2001 року зруйнували (розібрали) та на його місці протягом спільного проживання за спільні сумісні кошти та спільною працею, зусиллями самовільно побудовали новий житловий будинок, розміром 7.10 м. х 10.30 м., з прибудованими сіньми "а", розміром 2.45 м. х 1.40 м., жилою площею 15.1 кв.м., загальною площею 51.7 кв.м. - 2004 року забудови, та інші надвірні споруди, а тому створене вищевказане нерухоме майно є їх спільною сумісною власністю, в рівних частках.

В зв`язку з встановленням судом факту сумісного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу та визнання судом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають задоволенню порядку ст.203 ЦК України, ст.63, 67, 74 СК України позовні вимоги про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку з надвірними спорудами, а також, на підставі ст.120 ЗК України, земельних ділянок кадастрові номери :03:003:0040 та :03:003:0041 площею 0.10 га. та 0.034 га., що розташований по АДРЕСА_1 укладений 11.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за №252, 253, 254, які посвідчені приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О.

З урахуванням вищевикладеного, матеріалів справи досліджених в судовому засіданні, пояснень сторін, свідків суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню, за виключенням вимоги про визнання факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу у період, коли відповідач перебував у іншому зареєстрованому шлюбі, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 76, 83, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання недійсним договорів дарування задовільнити частково.

Встановити факт спільного сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу з 13 вересня 1995 року по жовтень 2013 року.

Визнати житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 укладений 11.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за №252, який посвідчений приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О.

Визнати земельні ділянки кадастровий номер №:03:003:0040 площею 0,1000 га., та кадастровий номер №:03:003:0041, площею 0,0334 га., що розташовані по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнавши за останньою право власності на Ѕ частину вищевказаних земельних ділянок.

Визнати недійсним договори дарування земельних ділянок кадастровий номер :03:003:0040, площею 0,1000 га., та кадастровий номер :03:003:0041, площею 0,0334 га., що розташовані по АДРЕСА_1 , укладені 11.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які посвідчені нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко С.О., і зареєстровано в реєстрі за №253, 254.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати у розмірі 3952 гривні.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов