Справа №718/1014/20
Провадження №2-з/718/15/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року м. Кіцмань, Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді Мінів О.І. ,

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань справу №718/1014/20 за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, -

У С Т А Н О В И В :

На адресу Кіцманського районного суду Чернівецької області 27.05.2020 надійшла заява представника ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви до суду.

У цій заяві вказують, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 листопада 2017 року розірвано шлюб, який був зареєстрований 18 липня 1989 року виконавчим комітетом Валявської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №05 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зазначає, що під час шлюбу ними за спільні кошти були побудовані житлові будинки АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_3 .

Вказує, що має намір звернутися до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, однак є підстави вважати, що такі будинки, які вважає спільною сумісною власністю, без його згоди може бути відчужено ОСОБА_3 на користь третіх осіб.

За таких обставин, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житлові будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо них.

Вказана заява передана на розгляд судді Мінів О.І. 28.05.2020, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розгляд справи, у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, проведено без повідомлення учасників справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб, зареєстрований 18.07.1989 року виконавчим комітетом Валявської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №05 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 04.12.2017 року.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №210262892 від 26.05.2020, ОСОБА_3 , на підставі рішення виконавчого комітету Валявської сільської ради №04/1 від 09 січня 2019 року, набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 79, 3 кв.м., в тому числі житловою площею 36, 8 кв.м. та на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 204 кв.м., в тому числі житловою площею 89, 8 кв.м.

Таким чином, як встановлено судом, зазначені у заяві житлові будинки зареєстровані за ОСОБА_3 10.01.2019 року, та належать їй на праві власності.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України від 22.12.2006р. у постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Так, подана до суду заява, не містить обґрунтування необхідності вжиття забезпечення майбутніх позовних вимог та даних про те, що відповідач (в даному випадку зацікавлена особа) має намір відчужити або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Само по собі майбутнє пред`явлення позовних вимог про поділ майна подружжя не передбачає підстав для застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

До заяви також не надані жодні докази та будь-які інші дані, які б свідчили про те, що є реальна небезпека реалізації вказаного у заяві майна (житлових будинків). Крім того, суд звертає увагу на те, що забезпечення позову повинно бути співмірними з заявленими вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Відмова в забезпеченні позову на даній стадії не перешкоджає розгляду даного питання в майбутньому під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , зацікавлена особа: ОСОБА_3 , про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.І. Мінів