Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ковальчук Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Бондар О.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2020 р. до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

28 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 березня 2020 року.

До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову. Одночасно позивач надала до суду письмову заяву, в якій прохала розгляд справи проводити без її участі.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через зникнення взаєморозуміння і взаємоповаги, сварки, шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведеться, тому бажає розірвати шлюб.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, якою вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач подав заяву про визнання позову та просив шлюб розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 28 листопада 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 1066, відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 . (а. с. 6).

Фактично шлюбні відносини припинені, сторони тривалий час живуть окремо та своїми інтересами.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З часу припинення шлюбних відносин, окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 384,20 грн., покладається на відповідача, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 СК України, ст. ст. 81, 89, 141, 142, 259, 206, 263-265,273, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ») та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28 листопада 2015 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 1066.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ».

Повернути позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 22 лютого 2016 р., РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в розмірі 420,40 грн., відповідно до квитанції № 0.0..1 від 21.02.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 22 лютого 2016 р., РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючій за адресою АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржене до апеляційного суду в строк передбачений ст. 354 ЦПК України, в порядку визначеному ст. 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 22 ІНФОРМАЦІЯ_3 р ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючій за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя Т.А. Ковальчук