Справа №760/5941/20
Провадження № 4-с/760/120/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ЦМУ МЮ Комової Дарії Юріївни, та зняття арешту, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2020 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчї служби м. Києва ЦМУ МЮ Комової Дарії Юріївни, та зняття арешту, заінтересована особа: ОСОБА_2 , у якій заявник просив:

визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Комової Д.Ю. і зняти арешт з майна, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за виконавчим провадженням ВП № 485/25, реєстраційний номер обтяження: 99522443.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.03.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 10.03.2020 р., скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчї служби м. Києва ЦМУ МЮ Комової Дарії Юріївни, та зняття арешту, заінтересована особа: ОСОБА_2 - залишено без руху.

Надано заявнику строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової скарги з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

15.05.2020 р. до суду від заявника ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2020 р. надійшла скарга на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ЦМУ МЮ Комової Дарії Юріївни, у якій заявник просить:

визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови про накладення арешту і поновити строк на оскарження бездіяльності державного виконавця щодо скасування постанови про арешт майна заявника;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця Комової Дар`ї Юріївни незаконною, у зв`язку з чим скасувати постанову про арешт майна ВП 485/25 від 02.02.2010 р., що зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за реєстраційним номером обтяження 99522443.

Проаналізувавши зміст скарги, вивчивши матеріали, додані до неї, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 72 вказаного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 2 цієї статті визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Предметом оскарження є дії державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва ЦМУ МЮ Комової Д.Ю., вчинені в 2010 р. в межах виконавчого провадження 485/25.

Так, звертаючись до суду за захистом своїх прав, заявник ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Комової Дар`ї Юріївни незаконною, у зв`язку з чим скасувати постанову про арешт майна ВП 485/25 від 02.02.2010 р., що зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за реєстраційним номером обтяження 99522443.

В той же час, заявник ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця лише 28.02.2020 р. (після спливу 10 років), тобто після спливу строків на оскарження дій державного виконавця, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

При цьому, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.03.2019 року по справі №920/149/18, строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця обчислюється у календарних днях.

Відповідно до положень ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Так, зі змісту скарги вбачається, що про порушення своїх прав, а саме про наявність арешту заявник дізнався 20.12.2019 року та 24.12.2019 р. він звернувся до ВДВС, на що 14.01.2020 р. отримав листа в якому зазначено про те, що виконавче провадження знищено.

При цьому, як вказує заявник, починаючи з 20.12.2019 р. до 28.02.2020 р. він вчиняв різні дії для безспірного врегулювання питання з ВДВС. А тому, заявник просить визнати поважною причину пропуску строку на оскарження постанови про накладення арешту і поновити строк на оскарження бездіяльності державного виконавця щодо скасування постанови про арешт майна заявника.

Між тим, скарга на дії державного виконавця щодо скасування постанови про арешт майна ВП 485/25 від 02.02.2010 р., - надіслана до суду засобами поштового зв`язку лише 28.02.2020 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом десятиденного строку.

При цьому, з матеріалів скарги не вбачається поважність причин пропущеного процесуального строку, що, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України є підставою для залишення поданої скарги без розгляду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а заявником не надано належних доказів, що свідчать про поважність причин пропущеного процесуального строку, тому скарга ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського РВ ДВС м. Києва ЦМУ МЮ Комової Д.Ю., - підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 122, 123, 124, 126, 127, 260, 353, 447, 449 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ЦМУ МЮ Комової Дарії Юріївни, та зняття арешту, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кушнір С.І.