Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1771/19
Провадження № 2/935/151/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Пасічного Т.З., при секретарі - Сьомак Л.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування якої вказано, що ОСОБА_1 , звернулася до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 26.08.2010 року, згідно якого отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та становить 108556 грн. 04 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1921 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказала, що 26.08.2010 року вона отримала у позивача кредит у розмірі 10 000 грн. Однак підписана нею заява не підтверджує намірів взяти кредит в сумі 10000 грн., про це в заяві нічого не зазначено. Також в заяві не вказано, яку картку вона виявила бажання оформити на своє ім`я: у графі напроти жодної з можливих карток позначка відсутня та в заяві не вказано, що відповідач ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківський послуг, а надані позивачем Умови та правила її підпису не містять. Крім того, відсутня згода відповідача на застосування будь-якої відсоткової ставки за користування грошима, а тим більше погодження штрафів, пені та інших санкцій. В 2018 році позивач вже звертався до суду з позовом про стягнення з неї боргу, посилаючись на ті ж самі обставини, проте позовна заява була залишена без розгляду. У матеріалах справи містяться виписки по її карткових рахунках, які підтверджують, що відповідач не має боргу перед позивачем. Просить витребувати з Коростишівського районного суду Житомирської області матеріали справи № 280/876/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення боргу та відмовити в позові в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.08.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 10 000 00 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву банк та клієнт приєднується і зобов`язується виконати умови, викладені в Умовах та Правилами надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з якого чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3 % (36% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Також з виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач користувався грошима та частково сплачувала заборгованість за договором. Просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписала анкету-заяву № б/н від 26.08.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Також, представником позивача додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правилами надання банківських послуг в Приватбанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/tearms/.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором б/н від 26.08.2010, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 27.08.2019 рік, відповідно до якого заборгованість відповідача по кредиту становить 108556 грн. 04 коп., яка складається із: 18146,49 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 83064,02 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 17000,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5145,53 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 26.08.2010 року процентна ставка не зазначена.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість пенею, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.08.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (30.09 2019 року).

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вищевказане підтверджується правовою позицією Великої палати Верховного суду в постанові від 03.07.2019 року справа №342/180/17, провадження №14-131цс19.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 18146,49 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. В частині стягнення 83064,02 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 17000,00 грн. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5145,53 грн. - штраф (процентна складова) відмовити.

Щодо витребування матеріалів справи № 280/876/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, як заявлено відповідачем у відзиві, суд зазначає, що вказане не оформлено згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України у вигляді клопотання та не зазначено неможливості самостійно подати вказані докази, а тому суд вказану заяву залишає без розгляду згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.526,551,611,1048,1054 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість по договору № б/н від 22.07.2010 року в розмірі 18146 (вісімнадцять тисяч сто сорок шість) грн. 49 коп. та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок судових витрат.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 21.05.2020 р.

Суддя Т.З.Пасічний