печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого: судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника АТ «Єврогазбанк» Ключинського К.Л. на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Київ та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року представник АТ «Єврогазбанк» Ключинський К.Л. звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 11.12.2017 р. у виконавчому провадженні № 49064891 та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування скарги посилається на те, що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Київ Кущ було протиправно винесено постанову від 11.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягуваву, оскільки ним не у повному обсязі вчинено виконавчі дії.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про нього належним чином, заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин враховуючи, що справа тривалий час знаходиться в провадженні, суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2014 року, з відповідача стягнуто на користь АТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором.

04.02.2015 рок у видано виконавчий лист № 757/25287/14-ц на примусове стягнення з ТОВ «Ейжа Дайрект Промоушн» 181 436,75 грн.

Постановою державного виконавця від 20.10.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 757/25287/14-ц та повідомлено про добровільне виконання рішення суду в 7-денний строк.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем, здійснено ряд запитів для з`ясування наявності майна та коштів на рахунках.

04.10.2017 на адресу державного виконавця направлено запит про виконання судового рішення.

У відповідь на запит, 19.10.2017 року надійшла відповідь від державного виконавця про те, що на рахунок стягувача було перераховано кошти у розмірі 26 579,86 грн. та 954,55 грн.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 11.12.2017 року, у зв`язку відсутністю у боржника майна та коштів, яке можливо стягнути на виконання рішення суду, повернуто виконавчий документ повернуто стягувачу. Постанова обґрунтована тим, під час виконавчих дій з примусового виконання виконавчого провадження майна, належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

Державним виконавцем роз`яснено, що повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII не позбавляє стягувача права повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання в строки визначені ст. 12 зазначеного Закону.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене вбачається, що державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, що передбачає ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак доводи скарги щодо визнання дій державного виконавця неправомірними не знаходять свого підтвердження.

Виходячи з вищевикладеного, матеріалами наданими суду стверджується, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого листа, винесена в межах повноважень державного виконавця, а право заявника не було порушено, а відтак суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги представника АТ «Єврогазбанк» Ключинського К.Л. на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Київ та зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги предстанвика АТ «Єврогазбанк» Ключинського К.Л. на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Київ та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київского апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Соколов