Справа № 284/52/20
провадження 2/527/338/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря

судових засідань - Волик Л.І.,

представника відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

У своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 14 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося через постійні суперечки та непорозуміння, внаслідок вони з чоловіком перестали спільно вирішувати сімейні питання, проводити разом вільний час та спілкуватися. На даний час спільного господарства та бюджету не ведуть, перебувають в неприязних відносинах, проживають окремо. Син перебуває на її утриманні, має вроджене ортопедичне захворювання та потребує постійного лікування та оздоровлення, відповідач працює, а тому має можливість допомагати матеріально їй та дитині, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3 , 14 лютого 2014 року розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до його повноліття, стягнути з відповідача судові витрати.

22 квітня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки спроби примирення не принесли жодних результатів, подружнє життя між ними припинено. Твердження позивача про те, що він добровільно не надає допомогу на утримання сина не відповідає дійсності, оскільки після того, як вони перестали проживати однією сім`єю, він регулярно надавав грошові кошти на утримання сина, шляхом банківських переказів, участь в яких брали і його батьки, які намагаються допомагати онуку. Позивачем не надано жодного доказу на те, що вона витрачає гроші на дитину. На сьогоднішній день він має постійну роботу в ТОВ «ВЛ-ТРАНС» на посаді водія автотранспортних засобів, де працює з 01 квітня 2017 року, має стабільний дохід, тому аліменти з нього мають стягуватися не згідно ст. 184 СК України, а в частці від доходу. Виходячи з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу.

30 квітня 2020 року позивачем направлено відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження здійснення ним грошових переказів через банківську карту, тому таке твердження не є достовірним. Дитина потребує постійного лікування у зв`язку із вродженою двобічною клишоногістю та захворюванням очей, що підтверджується консультаційними висновками лікаря, син носить спеціальне ортопедичне взуття та спеціальні окуляри. Якщо сума стягуваних аліментів з відповідача буде визначена в розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу) та враховуючи довідку про заробітну плату, то розмір стягуваних аліментів становитиме 1338 грн., що значно менше ніж прожитковий мінімум, визначений законом. А враховуючи захворювання дитини та пов`язані з цим витрати на лікування, цього розміру не вистачить на забезпечення дитини всім необхідним для розвитку та виховання. Виходячи з викладеного, просила визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу).

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив розірвати шлюб, укладений між сторонами та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від доходу з підстав, викладених у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

14 лютого 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у клали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис 21, після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_2 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 05 серпня 2015 року, актовий запис 3 (а.с. 5).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та перебуває на її утриманні (а.с. 7).

Згідно Консультаційного висновку від 17 вересня 2019 року, ОСОБА_4 , 2015 року народження, консультований в дитячому ортопедо-травматологічному відділенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави, діагноз: вроджена двобічна клишоногість на етапі лікування, рекомендовано « Д » облік ортопеда поліклініки за місцем проживання ЛФК, масаж, ортопедичний режим, плавання в оздоровчій групі, полівітаміни з мікроелементами курсами, фізіолікування, носіння ортопедичного взуття «антивірус» (а.с. 6).

Відповідно виписки лікаря від 17 вересня 2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз: співдружня збіжна непостійна правостороння косоокість, гіперметропія високого ступню обох очей ( а.с. 68).

Як вбачається із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЛ-ТРАНС» від 06 квітня 2020 року №3, ОСОБА_3 дійсно працює ТОВ «ВЛ-ТРАНС» на посаді водія автотранспортних засобів з 01.04.2017 по теперішній час та його дохід за вересень 2019 року - березень 2020 року становить 25850,88 грн. (а.с. 40).

Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через постійні суперечки та непорозуміння, спільного господарства та бюджету не ведуть, перебувають в неприязних відносинах, проживають за різними адресами.

Угоди про розмір та порядок сплати аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Надаючи правову оцінку вимогам стосовно розірвання шлюбу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку вимогам стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що позивачем надано суду докази понесених витрат на ортопедичне взуття, а також лікування дитини в період часу, коли відповідач та позивач перебували у зареєстрованому шлюбі, крім того, у випадку понесення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, їх може бути стягнуто у відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь відповідача та 840,80 грн. на користь держави.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13,80, 141, 211, 258, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 14 лютого 2014 року, актовий запис 21 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (одієї четвертої) частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2020 року - дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення складено 22 травня 2020 року.

Суддя А. О. Олефір