Справа № 135/254/20
Провадження № 2-к/135/1/20
УХВАЛА

Іменем України

28.05.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року в частині стягнення аліментів та грошової суми з ОСОБА_2 та клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Івацевичського району Брестької області про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшли клопотання ОСОБА_1 та інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Івацевичського району Брестької області про визнання та виконання на території України рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року.

В судове засідання на розгляд клопотань боржник ОСОБА_2 не з`явився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. З матеріалами клопотання ознайомився, заперечень проти їх задоволення не подавав.

Відповідно до ч.5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Розглянувши клопотання і подані до них документи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Боржник ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22.01.1993 та ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 10.11.1994 №240/94-ВР.

Відповідно до статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

У відповідності до ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Відповіднодо ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (п.12.) визначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Казахстан, проживаючого в АДРЕСА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25 % заробітку і (або) іншого доходу, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 06.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в сумі 168 рублів 51 копійку. Також, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрат за сплату державного мита в сумі 73 рубля 50 копійок та за надання юридичної допомоги в сумі 190 рублів, всього в сумі 263 рубля 50 копійок.

Судом встановлено, що рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року набрало законної сили 04.01.2020, рішення не виконувалося на території Республіки Білорусь, що підтверджується довідкою складеною суддею Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь Подолянцем А.Л..

Подані клопотання відповідають вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту поданих клопотань судом не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні та порядок подання таких клопотань дотримані.

Підстав для відмови в задоволенні клопотань про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені ст. 468 ЦПК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотань ОСОБА_1 та інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Івацевичського району Брестької області і визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року.

За нормами ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За курсом Національного банку України станом на 28.05.2020 1 білоруський рубль дорівнює 11,2127 грн.

Оскільки рішенням суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в сумі 168 рублів 51 копійку, тому суд вважає необхідним визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 1889,45 грн (168,51 х 11, 2127 = 1889,45 грн) за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. Також, визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат за сплату державного мита та за надання юридичної допомоги, всього в сумі 263 рубля 50 копійок (263,50 х 11, 2127=2954,55), тобто 2954,55 грн за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Керуючись ст. 51-55 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам" від 22.01.1993, ст. ст. 462-468 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року в частині стягнення аліментів та грошової суми з ОСОБА_2 та клопотання інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Івацевичського району Брестької області про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 державного мита задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення суду Івацевичського району Брестької області Республіки Білорусь від 18 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 04 січня 2020 року, по справі №2-214/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, згідно якого вирішено:

- встановити батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, проживаючого в АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в ОСОБА_1 , народження якого зареєстровано в відділі запису актів цивільного стану Івацевичського районного виконавчого комітету по запису акта про народження № 211 від 26.10.2018 року;

- стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25 % всіх видів заробітку і (або) іншого доходу в місяць, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 06.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 263 рубля 50 копійок, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали складає 2954,55 грн (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 55 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (Республіка Білорусь) державне мито в сумі 168 рубів 51 копійку, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали складає 1889,45 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 45 коп.

Копію ухвали у триденний строк з дня її постановлення направити сторонам.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Роз`яснити, що відповідно до змісту п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України (в редакції на час винесення даного рішення) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя