ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
29 травня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -
21 грудня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Мельник Т.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що будинок АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) у землі КСП «Фастівське» належали матері позивача- ОСОБА_3 .
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зазначене майно успадкували її чоловік (батько позивача) ОСОБА_4 - ѕ частини будинку та Ѕ частину права власності на земельну частку (пай) та позивач ОСОБА_1 (1/4 частину будинку та Ѕ частину права на земельну частку (пай). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину права на земельну частку (пай) у землі КСП «Фастівське», розташовану на території Малоснітинської сільської ради. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 являлись його діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .
Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . А відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла, оскільки не вчиняла жодної із передбачених законом дій та із спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживала. Проте, у позивача відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на все майно, так як ОСОБА_2 , хоча і не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини (і взагалі не проживала в спадковому будинку з 1999 року), проте була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця. Оскільки, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою спадкодавця і факт її постійного не проживання за місцем реєстрації на час відкриття не підтверджений належним чином, то нотаріус залишає їй Ѕ частину спадкового майна, на яку відмовляється видати свідоцтва позивачу. В зв`язку з вищезазначеною обставиною, нотаріус у видачі свідоцтва про право на все спадкове майно позивачу відмовлено.
На підставі викладеного, позивач просив суд встановити факт, що відповідач ОСОБА_2 постійно не проживала разом із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Фастівське», місцезнаходження якого: Малоснітинська сільська рада Фастівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20 січня 2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 17 березня 2020 року продовжений строк підготовчого провадження, на 30 днів.
Ухвалою від 07 травня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) у землі КСП «Фастівське» належали матері позивача - ОСОБА_3 .
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 зазначене майно успадкували її чоловік (батько позивача) ОСОБА_4 - ѕ частини вищевказаного будинку та Ѕ частину права власності на вищевказану земельну частку (пай) та позивач ОСОБА_1 - 1/4 частину будинку та Ѕ частину права на земельну частку (пай), що підтверджується дублікатами свідоцтв про право власності від 27.04.2012 року /а.с.20-22/.
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача ОСОБА_4 помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 11.10.2017 року виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, серія НОМЕР_1 /а.с.17/.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину права на земельну частку (пай) у землі КСП «Фастівське», що знаходиться на території Малоснітинської сільської ради.
За життя ОСОБА_4 заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержали позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 , як діти померлого.
Згідно технічного паспорту власниками житлового будинку АДРЕСА_1 ј частини є ОСОБА_1 та 3/4 ОСОБА_4 /а.с.23/.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , однак не проживає в ньому з 1999 року, що підтверджується показами свідків та Актами обстеження побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 , 1979 року народження №794, №795 від 12.11.2019 року, 19 листопада 2019 року Малоснітинської сільської ради з яких вбачається, що ОСОБА_2 проживала в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 до 1999 року, а потім після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 вона перейшла проживати за адресою проживання чоловіка в АДРЕСА_2 і постійно там проживала разом з дітьми до дня смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.28-29/.
Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно померлого батька ОСОБА_4 , а саме на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину права на земельну частку (пай) у землі КСП «Фастівське», що знаходиться на території Малоснітинської сільської ради, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Перепелицею Ж.П. було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_2 , хоча і не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте була зареєстрована за адресою проживання спадкодавця /а.с.19/.
Зазначені обставини були, крім інших вищевказаних доказів, підтверджені в ході судового розгляду справи показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 1268 ЦК встановлено, щоспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Суд вважає доведеним той факт , що відповідач ОСОБА_2 постійно не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є такою, що не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , а позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4 , фактично вступив в управління та володіння всім спадковим майном, так як жив та був прописаний в спадковому будинку, тому набув право спадкування на весь житловий будинок, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та статтями 4,10, 76-81, 258-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно не проживала разом із батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що не прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та на Ѕ частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Фастівське», місцезнаходження якого: Малоснітинська сільська рада Фастівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Ковалевська