справа № 754/3470/20
головуючий у суді І інстанції Смирнова Є.П.
провадження № 22-ц/824/8151/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

26 травня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Фумельова Іллі Олександровича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року

за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання

у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року задоволено заяву ПАТ «Укрсиббанк».

Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів «2-3346/09, виданих 28 травня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, по справі за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Фумельов І.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Укрсиббанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 294 ЦПК України (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що про існування оскаржуваної ухвали заявнику стало відомо 08 квітня 2020 року під час ознайомлення із матеріалами справи № 754/3470/20 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження.

Також, заявник звертає увагу на те, що про розгляд заяви ПАТ «Укрсиббанк» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2?3346/09, виданих 28 травня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва, йому не було відомо та жодних повідомлень він не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року, матеріали цивільної справи № 2-3346/2009 за позовом АКІБ «Укрсиббак» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищені за строком зберігання, в наряді судових рішень за 2009 рік містяться лише оригінали документів: заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 вересня 2009 року; ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2009 року; ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року (а.с. 1).

Із тексту заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 вересня 2009 року вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. Про час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та телеграмами від них, в яких відповідачі просять відкласти розгляд справи у зв`язку з їх хворобою. Однак, доказів перебування на лікарняному відповідачами не надано, тому суд оцінив їх дії такими, що спрямовані на затягування розгляду справи по суті (а.с. 2-3).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 листопада 2009 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (а.с. 4).

Оскаржувана ухвала постановлена у відкритому судовому засіданні 29 листопада 2012 року (а.с. 5).

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, у розумінні частини 2 статті 294 ЦПК України (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали), було 04 грудня 2012 року.

Апеляційна скарга подана через засоби поштового зв`язку 13 квітня 2020 року.

Згідно із частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Оскільки, ОСОБА_3 був залучений до участі у справі у якості відповідача та знав про існування справи за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку понад 7 років.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи значний строк пропуску звернення із апеляційною скаргою (понад 7 років), який заявник просить поновити, суддя має переконатися у наявності виключних підстав для необхідності такого поновлення з урахуванням дотримання принципу юридичної визначеності.

За правилами статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши представнику заявника строк для усунення вказаних недоліків, а саме: зазначити поважну причину пропуску строку на оскарження ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись статтями 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фумельова Іллі Олександровича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 листопада 2012 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Неусунення недоліків щодо наведення підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова