Справа № 188/1503/19
Провадження № 2/188/60/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , адвокат Мелешко І.В.

від відповідача: ОСОБА_2 , адвокат Корсуновський П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 (с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області) звернулась до суду з позовом, та, відповідно до уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 13.02.2020 року, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ; пральну машину LG F 1280 NDS вартістю 6 599, 90 грн.; водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.; газову плиту GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.; туалетний стіл «Антоніна» вартістю 780, 00 грн.; м`який куток «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн.; ліжко двоярусне з двома матрацами вартістю 3 200, 00 грн. та визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ; ліжко двоярусне з двома матрацами та пральну машину LG F 1280 NDS. Виділити ОСОБА_1 із спільного майна подружжя ліжко двоярусне з двома матрацами та пральну машину LG F 1280 NDS, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного майна автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 в розмірі 37 808, 50 грн. та водонагрівача ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.; газової плити GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.; туалетного столика « ОСОБА_3 » вартістю 780, 00 грн.; м`якого кутка «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн., які залишаються за відповідачем в розмірі 919, 95 грн.

Уточнені позовні вимоги мотивовані тим, що з 04.07.2008 року позивач з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого народилось двоє дітей. За період перебування у шлюбі вони вели спільне господарство, будували міцні сімейні відносини, піклувалися про спільне майбутнє та майбутнє своїх дітей, в результаті чого було спільно придбано з відповідачем наступне майно: автомобіль марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ; пральна машина НОМЕР_4 F 1280 NDS вартістю 6 599, 90 грн.; водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.; газова плита GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.; туалетний стіл «Антоніна» вартістю 780, 00 грн.; м`який куток «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн.; ліжко двоярусне з двома матрацами вартістю 3 200, 00 грн., яке на час розгляду справи в суді перебуває у володінні та користуванні відповідача. Між тим, останні два роки стосунки між позивачем та відповідачем значно погіршились, спільно проживати стало неможливо, в результаті чого шлюб було розірвано та прийнято рішення про поділ майна. Між тим позивач зазначила, що майно, яке є предметом спору, добровільно поділити не вдалося, оскільки відповідач не вважає його спільно набутим, що і зумовило її звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали змінені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти визнання автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, спільним майном подружжя, пославшись на ті обставини, що вони з позивачем дійсно спільно проживали, мають двох дітей та вели спільне господарство. За період перебування у шлюбі в 2014 році відповідачем на своє ім`я було отримано кредитні кошти в банківській установі в розмірі близько 70 000, 00 грн., решту добавили із сімейних збережень та в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області було придбано спірний автомобіль за 82 000, 00 грн., яким він користувався, в тому числі і в цілях родини. Відповідач зазначив, що кредит сплачувався із всіх зароблених коштів, хоча на той час в родині працював він один, а дружина перебувала у декретній відпустці, доглядала за спільними дітьми та вела домашнє господарство, яке складалось, в тому числі, і з домашньої худоби. Вважає, що оскільки в родині працював лише він, то і автомобіль тільки його, а дружина не має до нього ніякого відношення. Щодо решти майна, відповідач не заперечував проти повернення його дружині, але за умови, що вона забере майно самостійно самовивозом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні сторони, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Петропавлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6).

Від шлюбу подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9-10).

Відповідно до кредитного договору від 22.11.2013 року № банківська установа надала ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 71 300, 00 грн. з остаточним терміном повернення 22.11.2017 року (а.с. 163-166).

Відповідно до п. 6 вказаного Договору підписанням кредитного договору позичальник свідчить, що у разі отримання ним кредиту та у разі перебування ним у шлюбі, кредит буде використано на потреби його сім*ї. У разі, якщо другий з подружжя позичальника матиме заперечення щодо отримання та користування кредитом, позичальник зобов`язується розірвати кредитний договір та виконати всі боргові зобов`язання за кредитним договором.

Як встановлено в судовому засіданні, підтверджується позивачем та не заперечується відповідачем, питання про отримання відповідачем кредиту для купівлі автомобіля було узгоджено між подружжям, автомобіль було оформлено на відповідача, оскільки він був офіційно працевлаштований і мав стабільний дохід, кредитні кошти сплачувались із сімейного бюджету, який на той час складався із офіційної заробітної плати відповідача та його підробітків, автомобіль використовувався на потреби родини.

Також сторони підтвердили ті обставини, що кредит сплачувався протягом двох років з дня його отримання, що підпадає під той період, коли вони ще перебували у шлюбі, отже кредит за автомобіль було виплачено ще в періоді перебування позивача і відповідача в шлюбних стосунках, тобто до офіційного розірвання шлюбу.

Відповідно до доданих до позову квитанцій судом встановлено, що за період 2012-2014 роки подружжям було також придбано пральну машину LG F 1280 NDS; водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U; газову плиту GRETA 1470-0007; туалетний стіл « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; м`який куток « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ліжко двоярусне з двома матрацами, які також підлягають визнанню спільно набутим майном та поділу, згідно позовної заяви (а.с. 11).

Вказані обставини також сторонами не заперечуються і проти їх поділу відповідач в судовому засіданні не заперечував.

Згідно рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 7-8).

Позивач зазначає, що відповідач не бажає добровільно розподілити між ними спільно нажите майно, що і зумовило її звернення до суду.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Крім того, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України).

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей) приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім*ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися „обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола обєктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Зазначені вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Так, відповідачем заперечуються обставини спільного набуття спірного майна, а саме: автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, зокрема з тих обставин, що автомобіль придбано за рахунок кредитних коштів, отриманих ним особисто в 2013 році, а також за рахунок тих коштів, які він заробляв самостійно. Позивач йому грошовими коштами взагалі ніяк не допомагала, оскільки вона не працювала, весь час сиділа вдома з дітьми та займалася домашніми справами. Отже, відповідач вважає, що кошти, на які було придбано спірний автомобіль, є його особистими, тобто і автомобіль є його особистим майном і спільному поділу не підлягає.

З метою встановлення фактичних обставин справи в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які повідомили, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 2008 року по 2019 рік. Від вказаного шлюбу мають двох дітей. За період їх спільного проживання подружжям було придбано певні цінні речі, в тому числі і автомобіль марки «Skoda Superb». Також свідкам достеменно відомо, що після укладення шлюбу позивач не працювала, оскільки народила двох дітей і перебувала у декретній відпустці по догляду за дітьми. Також свідки підтвердили, що за весь період спільного проживання родина тримала велике господарство, за яким доглядала позивач, а відповідач працював офіційно. Отже у позивача не було ані часу, ані можливості, ані потреби працювати, оскільки відповідач завжди її відмовляв щодо працевлаштування, так як він достатньо заробляв коштів і за господарством потрібно було комусь доглядати.

Отже, заперечення відповідача щодо уточнених позовних вимог спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, і свідченнями допитаних в судовому засіданні свідків.

Вирішуючи питання щодо походження коштів, які становили сімейний бюджет подружжя, судом враховано, що за період перебування у шлюбі відповідач мав постійне місце працевлаштування та стабільний офіційний дохід. В свою чергу, позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дітьми та доглядала домашнє господарство.

Вказані обставини було встановлено в судовому засіданні, підтверджено свідками і не заперечувалось особисто відповідачем і позивачем.

Так, довідкою ВСП Шахтоуправління Першотравенське підтверджується доходи відповідача за час його перебування у шлюбі з позивачем (а.с. 53-56).

Товарними чеками підтверджується вартість спільного майна подружжя, яке також підлягає розподілу, яка береться судом в якості розрахунку компенсації вартості водонагрівача ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн., газової плити GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн., туалетного столика « ОСОБА_3 » вартістю 780, 00 грн., м`якого куточка «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн., як спільного майна подружжя (а.с. 11).

Відповідно до звіту про оцінку майна колісного транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, його вартість складає 75 617, 00 грн., що також береться судом в якості розрахунку компенсації його вартості (а.с. 60-72).

Іншого відповідачем в судовому засіданні не доведено.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що спірне майно набуте сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства, отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 543, 30 грн., що становить розмір сплаченого судового збору.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- автомобіль марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ;

- пральну машину LG F 1280 NDS вартістю 6 599, 90 грн.;

- водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.;

- газову плиту GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.;

- туалетний стіл «Антоніна» вартістю 780, 00 грн.;

- м`який куток «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн.;

- ліжко двоярусне з двома матрацами вартістю 3 200, 00 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ;

- ліжко двоярусне з двома матрацами вартістю 3 200, 00 грн.;

- пральну машину LG F 1280 NDS вартістю 6 599, 90 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 ;

- водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.;

- газову плиту GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.;

- туалетний стіл «Антоніна» вартістю 780, 00 грн.;

- м`який куток «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн.

Виділити ОСОБА_1 із спільного майна подружжя:

- ліжко двоярусне з двома матрацами вартістю 3 200, 00 грн.;

- пральну машину LG F 1280 NDS вартістю 6 599, 90 грн.

Виділити ОСОБА_2 із спільного майна подружжя:

- водонагрівач ТЕРМЕКС IF 80 U вартістю 2 279, 90 грн.;

- газову плиту GRETA 1470-0007 вартістю 2 229, 90 грн.;

- туалетний стіл «Антоніна» вартістю 780, 00 грн.;

- м`який куток «Меркурій» вартістю 6 350, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини спільного майна автомобіля марки «Skoda Superb», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 в розмірі 37 808 (тридцять сім тисяч вісімсот вісім) грн. 50 коп., припинивши в цій частині право власності на автомобіль ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості спільно набутого майна в розмірі 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 543 (одна тисяча п`ятсот сорок три) грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра