РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/13/20

провадження у справі № 2/0285/198/20

21 травня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

сторони у справі: позивач - Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, відповідач - ОСОБА_1 , третя особа - Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський

за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, -

встановив:

02.01.2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на користь держави в особі Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 850,00 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення №366/2252/18 встановлено, що 14 серпня 2018 року о 07 год. 30 хв. на р. Тетерів поблизу с. Лапутьки Іванківського району Київської області ОСОБА_1 проводив заборонений вилов риби сітками в забрід : 2 шт. - краснопірки, 1 шт. - плоскирки, 8 шт. - плітки, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 850 грн. 00 коп., що також є порушенням п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Цією ж постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних ресурсів. Тому позивач вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, судом не вирішено. Вказує, що згідно розрахунку матеріальної шкоди ОСОБА_1 заподіяв збитки рибному господарству України на суму 850 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених Конституцією України, тому завдана рибному господарству України шкода повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. З урахуванням наведеного, Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просило стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів на користь Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області.

22.01.2020 року після виконання вимог ст.. 187 ЦПК України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В письмовій заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, підтримавши позовні вимоги.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також вказав про визнання позову в повному обсязі, у зв`язку з чим просив повернути позивачу з держаного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, а його як учасника бойових дій звільнити від сплати судового збору.

Від третьої особи відзиву, заяв, клопотань до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які сторони у справі посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обгрунтовуються, суд приходить до наступного.

Згідно постанови Іванківського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення №366/2252/18 встановлено, що 14 серпня 2018 року о 07 год. 30 хв. на р. Тетерів поблизу с. Лапутьки Іванківського району Київської області ОСОБА_1 проводив заборонений вилов риби сітками в забрід : 2 шт. - краснопірки, 1 шт. - плоскирки, 8 шт. - плітки, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 850 грн. 00 коп., що також є порушенням п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Цією ж постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних ресурсів. Під час розгляду вище вказаної справи ОСОБА_1 вину у вчиненні такого порушення визнав та постанова набрала законної сили 25.06.2018 року /а.с.10/.

Згідно наданого розрахунку матеріальної шкоди розмір збитків завданий незаконним виловом риби становить 850, 00 грн./а.с.11/.

Також у лютому 2019 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога про відшкодування зазначеної вище шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, яку ОСОБА_1 отримав 20.03.2019 року, проте на момент розгляду справи збитки не відшкодовані /а.с.7,9/.

При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст.ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об`єкти тваринного світу знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно ст.ст. 26, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані додержуватись встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати його у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань.

Стаття 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що громадяни зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства.

Обчислена шкода рибним ресурсам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» становить 850 грн. 00 коп.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування вказаної шкоди здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») .

Слід зазначити, що відповідно до Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого Наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.01.2012 № 29, органи рибоохорони - Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в області, басейнові управління, басейновий відділ (далі - Управління) - є територіальними органами Державного агентства рибного господарства України, які діють у складі Держрибагентства України і йому підпорядковуються.

Згідно п. 3 даного Положення, основним завданням Управління є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль та заходи щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, що знаходяться у власності держави.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, щодо делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів.

Згідно зі статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, АРК, та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, до яких, серед іншого, зараховуються кошти за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки постановою суду встановлено винність дій відповідача, розмір шкоди обрахований відповідно до вимог нормативно-правових актів та беручи до уваги те, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу вчинено в акваторії р. Тетерів поблизу с. Лапутьки Іванківського району Київської області, тобто на території Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області, то суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позовних вимог та те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд позовні вимоги позивача в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби в розмірі 850,00 гривень задовольняє в повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та беручи до уваги заявлене відповідачем клопотання, суд керується наступним.

Згідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Порядок повернення сплаченого судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір», зокрема ч. 1 ст. 7 якого вказує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Оскільки матеріали справи не містять такого клопотання позивача, то суд відмовляє відповідачеві в його клопотанн в частині повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім цього, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

З огляду на обставини справи та предмет позову встановлено, що спір не пов`язаний з порушенням прав заявника, як учасника бойових дій, а тому він не звільнений від оплати судового збору, про що просить в своєму клопотанні..

За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

ухвалив :

Позовну заяву Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа: Горностайпільська сільська рада Київської області задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 850 ( вісімсот п`ятдесят ) грн. 00 коп. яку необхідно сплатити на користь Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач - Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (місцезнаходження - вул. Тургенєвська, 82-а, м. Київ, );

відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не встановлено, місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1 );

третя особа - Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області (місцезнаходження - вул. Чорнобильська, 18, с. Горностайпіль, Іванківський район, Київська область, ).

Дата складення повного судового рішення - 25.05.2020 року.

Головуюча А.В. Михайловська