ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року

м.Суми

Справа №592/11189/19

Номер провадження 22-ц/816/779/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»,

треті особи: Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Спільне підприємство «ДЕНВЕР» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2020 року в складі судді Катрич О.М., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», треті особи: Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Спільне підприємство «ДЕНВЕР» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому остаточно уточнивши свої вимоги (а.с. 93-97) , просили: 1) визнати зобов`язання за договором іпотеки від 17 липня 2007 року, що укладений між АКБ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 припиненими; 2) зняти заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , накладена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко В.В., реєстраційний номер 75; 3) виключити запис про проведену державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5317180, об`єкт обтяження: квартира, трикімнатна квартира, загальна площа 54,26 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16911099, реєстраційний номер 5317180; 4) виключити запис про проведену державну реєстрацію іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 27355877, реєстраційний номер іпотеки: 5317297, підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: р. № 3530, виданий 17 липня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Хоменко В.В.

Свої вимоги мотивували тим, що 17 липня 2007 року між АКБ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ СП «ДЕНВЕР» був укладений договір кредитної лінії № 114/07 ЮР строком до 15 липня 2010 року, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 300 000 грн. з річною відсотковою ставкою 18 % для цілей, пов`язаних з поповненням обігових коштів.

Того ж дня для забезпечення виконання зобов`язань зі сторони ТОВ СП «ДЕНВЕР» за кредитним договором № 114/07 ЮР між АКБ «ІМЕКСБАНК» та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки на належну останнім на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року стягнуто з ТОВ СП «ДЕНВЕР» на користь АКБ «ІМЕКСБАНК» заборгованість за договором кредитної лінії № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року станом на 19 травня 2010 року: 285 000 грн поточної заборгованості за кредитом, 4 497,52 грн поточної заборгованості за відсотками, 63 677,93 грн простроченої заборгованості за відсотками, 4 675,33 грн пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та повернення кредиту.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» по договору кредитної лінії №114/07 ЮР станом на 02 квітня 2013 року в розмірі 276 063,65 грн, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 271 388,32 грн та пені в розмірі 4 675,33 грн звернуто стягнення на належну позивачам на праві власності квартиру, що була передана в іпотеку.

З розрахунку заборгованості по кредиту, несплаченим відсоткам та неустойки за кредитним договором, що підготовлений AT «ІМЕКСБАНК», вбачається, що кредит був наданий в сумі 300 000 грн., станом на 05 липня 2018 року сума погашення кредиту складає 270 411,68 грн, залишок заборгованості за кредитом становить 29 588,32 грн, а за процентами 412 480,92 грн, а всього заборгованість складає 442 069,24 грн.

AT «ІМЕКСБАНК» листом від 13 червня 2018 року повідомило директора ТОВ СП «ДЕНВЕР» ОСОБА_1 про те, що право вимоги за договором кредитної лінії № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 05 липня 2018 року та що заборгованість за вказаним договором складає 454 357,86 грн.

Про наявність заборгованості позивачі дізналися з листа ПАТ «ІМЕКСБАНК» від 13 березня 2018 року, тому строк позовної давності не пропущений.

За результатами відкритих торгів (аукціону) від 05 липня 2018 року, ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФК ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» 02 серпня 2018 року уклали договір № 89 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за договором кредитної лінії № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року, а також нотаріально посвідчений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за договором іпотеки від 17 липня 2007 року.

Станом на 19 червня 2019 року позивачі в повному обсязі сплатили заборгованість по кредитному договору та вважають, що зобов`язання за кредитним договором та іпотечним договором припинилися, зважаючи на наступне.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року була визначена заборгованість ТОВ СП «ДЕНВЕР» за кредитним договором станом на 19 травня 2010 року у розмірі 285 000 грн за тілом кредиту, 68 175,45 грн за відсотками та 4 675,33 грн пені.

ТОВ СП «ДЕНВЕР» було сплачено у 2012 році на виконання вказаного рішення суду 13 611,68 грн в рахунок погашення основної заборгованості та 68 175,45 грн за відсотками.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2013 року була встановлена наявність заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» по кредитному договору станом на 02 квітня 2013 року за тілом кредиту в розмірі 271 388,32 грн та пенею в розмірі 4 675,33 грн.

З розрахунку заборгованості станом на 05 липня 2018 року, наданого AT «ІМЕКСБАНК», вбачається, що на виконання вищезазначеного рішення в рахунок погашення основної заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» було сплачено 241 800 грн.

Тобто, станом на 05 липня 2018 року непогашеною залишилась заборгованість по вказаному кредитному договору за тілом кредиту в розмірі 29 588,32 грн (271 388,32 грн залишок тіла - 241 800,00 грн сплачено) та пеня в розмірі 4 675,33 грн, всього недоплачено 34 263,65 грн.

Разом з тим, 19 червня 2019 року на виконання вказаного судового рішення позивачем ОСОБА_1 було сплачено 34 263,65 грн в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору та 1994,53 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Оскільки строк кредитного договору № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року сплив 16 липня 2010 року, то з цього часу нарахування ПАТ «ІМЕКСБАНК» процентів за користування коштами банку є неправомірним.

Таким чином, станом на 15 липня 2019 року заборгованість згідно кредитного договору № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року у розмірі, що був визначений судовим рішенням, було сплачено позивачами в повному обсязі.

Основне зобов`язання (зобов`язання за кредитним договором) припинилося з 19 червня 2019 року у зв`язку з повним виконанням позичальником та майновим поручителем обов`язків за вказаним кредитним договором. Отже, внаслідок повного виконання основного зобов`язання припиняється забезпечення його іпотекою, також припиняється обтяження зазначеної іпотечної квартири забороною її відчуження.

Таким чином, у зв`язку зі сплатою заборгованості в повному обсязі, кредитний договір та договір іпотеки є припиненими.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційних скаргах позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційні скарги позивачів мотивовані тим, що станом на 15 червня 2019 року заборгованість згідно кредитного договору № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року у розмірі, що був визначений судовим рішенням, було сплачено позивачами в повному обсязі. Основне зобов`язання (зобов`язання за кредитним договором) припинилося 19 червня 2019 року у зв`язку з повним виконанням позичальником та майновим поручителем обов`язків за вказаним кредитним договором. Таким чином, внаслідок повного виконання основного зобов`язання припиняється забезпечення його іпотекою, також припиняється обтяження зазначеної іпотечної квартири забороною її відчуження.

У відзивах на апеляційні скарги ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» з доводами апеляційних скарг не погоджується, просить відмовити в їх задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів Буланова О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2007 року між АКБ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ СП «ДЕНВЕР» був укладений договір кредитної лінії № 114/07 ЮР строком до 15 липня 2010 року, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 300 000 грн. з річною відсотковою ставкою 18 % для цілей, пов`язаних з поповненням обігових коштів (т. 1 а.с. 40-42).

Того ж дня для забезпечення виконання зобов`язань зі сторони ТОВ СП «ДЕНВЕР» за кредитним договором № 114/07 ЮР між АКБ «ІМЕКСБАНК» та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки на належну останнім на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 43-44).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року стягнуто з ТОВ СП «ДЕНВЕР» на користь АКБ «ІМЕКСБАНК» заборгованість за договором кредитної лінії № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року станом на 19 травня 2010 року: 285 000 грн поточної заборгованості за кредитом, 4 497,52 грн поточної заборгованості за відсотками, 63 677,93 грн простроченої заборгованості за відсотками, 4 675,33 грн пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом та повернення кредиту (т. 1 а.с. 21-23).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» по договору кредитної лінії № 114/07 ЮР станом на 02 квітня 2013 року в розмірі 276 063,65 грн, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 271 388,32 грн та пені в розмірі 4 675,33 грн, звернуто стягнення на належну позивачам на праві власності квартиру, що була передана в іпотеку (а.с. 24 - 27).

З розрахунку заборгованості по кредиту, несплаченим відсоткам та неустойки за кредитним договором, що підготовлений AT «ІМЕКСБАНК», вбачається, що кредит був наданий в сумі 300 000 грн, станом на 05 липня 2018 року сума погашення кредиту складає 270 411,68 грн., залишок заборгованості за кредитом становить 29 588,32 грн., а за процентами 412 480,92, а всього заборгованість складає 442 069,24 грн (т. 1 а.с. 19-20).

AT «ІМЕКСБАНК» листом від 13 червня 2018 року повідомило директора СП «ДЕНВЕР» ОСОБА_1 про те, що право вимоги за договором кредитної лінії № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року буде виставлено для індивідуального продажу на відкритих торгах (аукціоні) 05 липня 2018 року та що заборгованість за вказаним договором складає 454 357,86 грн. (т. 1 а.с. 16).

01 жовтня 2018 року Господарським судом Сумської області було постановлено ухвалу № 17/67-10, якою змінено ПАТ «ІМЕКСБАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Рішення від 11 вересня 2013 року було виконано боржником лише 19 червня 2019 року. У зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ СП «ДЕНЕВЕР» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року в розмірі 258 056,41 грн.

30 липня 2019 року Господарським судом Сумської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 920/783/19 за вищевказаним позовом ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (т. 1 а.с. 53).

Рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мотивоване тим, що оскільки основне зобов`язання позивачами не виконане, заборгованість за кредитним договором не погашена в повному обсязі, а тому відсутні підстави для визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими.

Проте, такий висновок місцевого суду суперечить закону, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 1 Закону України «Про іпотеку» визначає іпотеку як вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 593 ЦК України, статями 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, зокрема, припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою. Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Частиною 4 ст. 82 ЦК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі в липні 2018 року вже зверталися до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», третя особа - Спільне підприємство «ДЕНВЕР» у формі ТОВ, в якому просили визнати іпотеку на належну їм на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 такою, що припинена, скасувати записи про проведену державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію заборони на вказану квартиру (справа № 592/8778/18).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 березня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволений.

Припинено іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано записи про проведену державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію заборони на вказану квартиру.

У постанові Сумського апеляційного суду від 27 червня 2019 року по справі № 592/8778/18 було встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року була визначена заборгованість ТОВ СП «ДЕНВЕР» за кредитним договором станом на 19 травня 2010 року у розмірі 285 000 грн за тілом кредиту, 68 175,45 грн за відсотками та 4 675,33 грн пені.

ТОВ СП «ДЕНВЕР» було сплачено у 2012 році на виконання вказаного рішення суду 13 611,68 грн в рахунок погашення основної заборгованості та 68 175,45 грн за відсотками.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 вересня 2013 року була встановлена наявність заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» по кредитному договору станом на 02 квітня 2013 року за тілом кредиту в розмірі 271 388,32 грн та пенею в розмірі 4 675,33 грн.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що на виконання вищезазначеного рішення, в рахунок погашення основної заборгованості ТОВ СП «ДЕНВЕР» було сплачено 241 800 грн.

Тобто, непогашеною залишилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 29 588,32 грн (271 388,32 грн 241 800 грн) та пеня в розмірі 4 675,33 грн.

У постанові Сумського апеляційного суду від 27 червня 2019 року по справі № 592/8778/18 було вказано, що нові докази про сплату 19 червня 2019 року на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року боргу у сумі 34 263,65 грн та у розмірі 1994,53 грн не приймаються, оскільки вони подані після ухвалення рішення судом першої інстанції, але позивачі не позбавлені можливості звернутися до суду з новим позовом з інших підстав (т. 1 а.с. 28-33).

Твердження суду першої інстанції про те, що основне зобов`язання позивачами не виконане, заборгованість за кредитним договором не погашена в повному обсязі є помилковими і спростовуються доданими до позовної заяви копіями квитанцій про сплату 19 червня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору коштів у розмірі 34 263,65 грн та 1994,53 грн в рахунок відшкодування судових витрат, що свідчить про належне виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі (т. 1 а.с. 18).

Таким чином, станом на 15 липня 2019 року заборгованість згідно кредитного договору № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року у розмірі, що був визначений судовим рішенням було сплачено позивачами в повному обсязі.

Суд першої інстанції наведених обставин, які підтверджуються матеріалами справи не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що заборгованість за кредитним договором не погашена в повному обсязі.

Щодо нарахування банком процентів за користування кредитними коштами банку, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскільки строк кредитного договору № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року сплив 16 липня 2010 року, то з цього часу нарахування ПАТ «ІМЕКСБАНК» процентів за користування коштами банку є неправомірним, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Таким чином, рішення Господарського суду Сумської області від 26 серпня 2010 року по справі № 17/67-10 виконано в повному обсязі, що свідчить також і про припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок належного виконання кредитного зобов`язання.

Отже, внаслідок повного виконання основного зобов`язання припиняється забезпечення його іпотекою, а також припиняється обтяження зазначеної іпотечної квартири забороною її відчуження.

Щодо інфляційних збитків та 3 % річних, колегія суддів зазначає слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2019 року Господарським судом Сумської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 920/783/19 за позовом ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ТОВ СП «ДЕНВЕР» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 114/07 ЮР від 17 липня 2007 року в розмірі 258 056,41 грн, з яких: 32 490,59 грн 3 % річних, 225 565,82 грн індекс інфляції (т. 1 а.с. 53).

18 березня 2020 року представником позивачів ОСОБА_4 було надано до апеляційного суду копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 15 січня 2020 року у справі № 920/783/19, з якої вбачається наступне.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 30 жовтня 2019 року у справі № 920/783/19 залишено без змін.

У вищевказаній постанові колегія суддів Північного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що заявлена позивачем ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до стягнення сума індексу інфляції та 3% річних не має належного обґрунтування, оскільки позивачем не доведено, що станом на 19 червня 2016 року (початок нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних) існувала заборгованість за кредитним договором саме в розмірі 361 665,29 грн, тобто у справі відсутні докази порушення грошового зобов`язання на заявлену позивачем суму та за заявлений позивачем період. Тому розрахунок інфляційних збитків та 3 % річних є недоведеним.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 лютого 2020 року по справі № 569/613/19 вказав слідуюче.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат не є санкцією передбаченою умовами договору за неналежне виконання умов договору та не входять до складу основного зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Колегія суддів апеляційного суду вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, при цьому не встановив факт належного виконання позивачами основного зобов`язання за кредитним договором.

З огляду на те, що позивачі виконали свої кредитні зобов`язання у повному обсязі, тому апеляційний суд приходить до висновку про настання у зв`язку з цим таких юридичних наслідків як припинення правовідносин іпотеки за іпотечним договором від 17 липня 2007 року.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 456/3745/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором, оскільки наданими позивачами доказами підтверджено виконання ними зобов`язань за кредитним договором, а відповідач не довів шляхом подання відповідних доказів свої заперечення щодо наявності невиконаних зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року зроблено висновок, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Враховуючи вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, про те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки (п. 44 вищевказаної постанови), суд першої інстанції повинен був ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження квартири та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження квартири, виключення запису про проведену державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, виключення запису про проведену державну реєстрацію іпотеки, підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позову та апеляційної скарги, з ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 підлягають стягненню по 1536 грн. 80 коп. кожному з позивачів у відшкодування фактично понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2020 року скасувати і прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати зобов`язання за договором іпотеки від 17 липня 2007 року, що укладений між АКБ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 припиненими.

Зняти заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , накладена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко Вікторією Василівною, реєстраційний номер 75.

Виключити запис про проведену державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: НОМЕР_1 , об`єкт обтяження: квартира, трикімнатна квартира, загальна площа 54,26 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 16911099, реєстраційний номер 5317180.

Виключити запис про проведену державну реєстрацію іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 27355877, реєстраційний номер іпотеки: 5317297, підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: р. № 3530, виданий 17 липня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Хоменко Вікторія Василівна.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_2 компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_3 компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_1 компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 травня 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина