Дата документу 26.05.2020 Справа № 554/8549/15-ц
Провадження №2/554/912/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2020 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі :
головуючого судді - Блажко І.О.
при секретарі Титар Л.С.
за участю представника позивача Вельковського С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
08 вересня 2015 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтава (Січиокно Т.О.) відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду 10.00 годин на 06 жовтня 2015 року (т.1 а.с.47).
26 листопада 2015 року заочним рішенням (суддя Січиокно Т.О.) Октябрського районного суду м.Полтава позов задоволено частково (т.1 а.с.77, 78).
28 вересня 2016 року ухвалою суду Октябрського районного суду м.Полтава (суддя Січиокно Т.О.) заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення (суддя Січиокно Т.О.) Октябрського районного суду м.Полтава від 26.11.2015 скасовано, призначено справу на 25.10.2016 на 10.00 годин (т.1 а.с.106).
18 січня 2017 року ухвалою суду Октябрського районного суду м.Полтава (суддя Січиокно Т.О.) про витребування доказів, зобов`язано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надати суду належний розрахунок заборгованості за кредитним договором № ML-D00/098/2008 від 20.03.2008 в термін до 06.02.2017 (т.1 а.с.148).
18 січня 2017 року ухвалою суду Октябрського районного суду м.Полтава (суддя Січиокно Т.О.) про залишення позову без руху, позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали (т.1 а.с.149).
29 березня 2017 року рішенням (суддя Січиокно Т.О.) Октябрського районного суду м.Полтава позов залишено без задоволення (т.1 а.с.235-236).
10 липня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області апеляційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилена. Рішення Октябрського районного суду м.Полтава (суддя Січиокно Т.О.) 29.03.2017 залишено без змін (т.2 а.с.56-60).
27 лютого 2019 року постановою Верховного Суду касаційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволена частково. Рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 29.03.2017 та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 10.07.2017 скасовані. Справа передана на новий розгляд до Октябрського районного суду м.Полтава. Як слідує із постанови, позивачем не надано певних доказів (договір факторингу від 07.1.2014 та докази направлення досудової вимоги), а надані докази є неналежними чи недопустимими доказами, суди першої та апеляційної інстанцій, не вжили достатніх заходів щодо роз`яснення позивачеві його право на їх подання (т.2 а.с.116 зворот, 113-117).
22 березня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 22.03.2019 цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором передано для подальшого розгляду судді Блажко І.О., у зв`язку із поверненням цивільної справи з Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду (т.2 а.с.120).
22 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №554/8549/15-ц. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17 квітня 2019 року (т.2 а.с.121).
17 квітня 2019 року ухвалою суду клопотання представника відповідача - задоволено. Перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження у цивільній справі №554/8549/15-ц.Розгляд справи розпочати зі стадії відкриття загального провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 23 травня 2019 року (т.2 а.с.138-139).
23 травня 2019 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Новіков І.В. надав суду відзив відповідача ОСОБА_1 на позов. В якому зазначила, що з позовними вимогами позивача не погоджується, з огляду на наступне. У відповідності до приписів ст.119 ЦПК України станом на 02.07.2015 позовна заява мала містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. Доказів (первинних документів) щодо дат і сум погашення ОСОБА_1 кредиту, які є підставою нарахування боргу/розрахунку збитків позивачем не надано ні на дату звернення з позовом, ні на дату повторного розгляду справи, що позбавляє відповідача можливості здійснювати належний захист своїх законних прав та інтересів. Згідно ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова компанія, може здійснювати наступні види фінансових послуг: випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, а так само інші форми забезпечення розрахунків; довірче управління активами; діяльність з обміну валют; залучення фінансових активів із зобов`язанням їх подальшого повернення; фінансовий лізинг; надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту; надання гарантій; надання поручительств; переказ коштів; послуги у сфері страхування та у системі накопичувального пенсійного забезпечення; професійна діяльність на ринку цінних паперів, що підлягає ліцензуванню; факторинг; адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах; управління майном для фінансування об`єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю. Розміщення валютних ресурсів, тобто кредитування для позивача є операцією, якою йому не дозволено займатись з огляду на приписи ч.3 ст.5 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (№ 2664-III), за якими надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа, якою позивач не є. Згідно приписів ст.4 ЗУ № 2664-III банківські та інші фінансові послуги надаються тільки відповідно до ЗУ "Про банки і банківську діяльність", а надавати фінансові послуги не включені до ст.4 ЗУ № 2664-III заборонено взагалі. Нарахування відсотків, пені за несплату відсотків і т.п. за користування ОСОБА_1 кредитними коштами після 07.11.2014 є протиправним і недопустимим, підлягає перегляду в бік зменшення, з огляду на вищевикладене. Крім того, що сам розрахунок заборгованості по клієнту, наданий позивачем не ґрунтується на первинних правовстановлюючих документах, тобто є бездоказовим, перевірити який неможливо з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких письмових або електронних доказів щодо дати сплати/несплати відповідачем боргових зобов`язань. За таких обставин, документ «Розрахунок заборгованості по клієнту ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за кредитним договором № ML-D00/098/2008 від 20.03.2008 станом на 06.02.2017» є неналежним та недопустимим доказом, так як не відповідає законодавству та не ґрунтується на фактичних даних. В редакції норми «Припинення поруки» станом на 02.07.2015 ч.4 ст.559 ЦК України встановлювала, що «Порука припиняється…, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.» Строк для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності в якості поручителя на дату звернення ТОВ «ОТП Факторінг України» з позовом у справі № 554/8549/15-ц минув. Оскільки вираховуючи строк, коли позивач міг заявити вимогу до ОСОБА_2 можна дійти висновку про дату початку перебігу такого строку з 07.11.2014 від дати укладення договору відступлення прав вимоги. Вказаний договір від 07.11.2014 згідно п.3.1 починає діяти з дати набрання чинності. Дата набрання чинності договорами відступлення прав вимоги у відповідності до приписів ст.517 ЦК України наступає не раніше моменту передачі «ОТП Банком» новому кредиторові ТОВ «ОТП Факторінг України» документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, при чому боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. В акті прийому-передачі документів кредитного портфелю від 07.11.2014 відсутні правовстановлюючі документи первинного обліку (письмові докази) та/або інформація, створена сторонами кредитного договору за допомогою електронного цифрового підпису ОСОБА_1 , інших цифрових технологій, які фіксують дату, час, розмір грошових транзакцій за кредитним договором, що є важливою і єдино правдивою інформацією щодо розрахунків між сторонами. Таким чином, з огляду на сформовану позивачем доказову базу, у нього відсутні права вимоги до ОСОБА_1 стосовно кредитного договору № ML-D00/098/2008 від 20.03.2008. Притягнення до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге не допустимо згідно норми прямої дії, закріпленої ст.61 Конституції України. Конституційні прав та обов`язки не можуть бути змінені цивільними та господарськими правочинами. Пунктом 4.1. Кредитного договору № ML-D00/098/2008 від 20.03.2008 передбачено наступні види відповідальності ОСОБА_1 (без аналогічних санкцій до кредитора у разі невиконання ним грошових зобов`язань): пеня 1% від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки додатково до прострочених сум; за прострочення виконання зобов`язання більше як на 15 днів крім пені, додатково штраф 0,01% від суми прострочки, але не менше 25 грн.; за прострочення виконання зобов`язання більше як на 30 днів крім пені, додатково штраф 0,02% від суми прострочки, але не менше 50 грн.; за нецільове використання кредиту 5% від суми кредиту додатково до інших сплачених сум; за невиконання/неналежне виконання іпотечних зобов`язань штраф 10% від суми договору; за порушення умов оплати плаваюча та фіксована ставки збільшуються на 4% річних. У відповідності до норми ст.549 ЦК України пеня і штраф є неустойкою, тобто одним і тим самим видом забезпечення виконання зобов`язання, який є частиною відповідальності фізичної особи, передбаченої цивільним законодавством, звичаями ділового обороту в Україні. В даному випадку відповідальність неустойку(пеню) за прострочку виконання зобов`язання з першого дня і до останнього дня шести місячного строку встановленого для застосування пені, а також штраф за 15 і 30 днів прострочки, які до речі припадають на той самий строк, що й пеня і є відповідальністю за невиконання одного й того самого виду зобов`язання сплати належних платежів. Вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми відступленої від ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом в складі суми основного зобов`язання, відсотків за користування грошовими коштами після 07.11.2014 включно, неустойки у вигляді пені і штрафів та суми судового збору є неправомірними і такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо стягнення з ОСОБА_2 вищевказаних сум також є протиправними з огляду на сплив строку для пред`явлення вимоги до нього як до поручителя ОСОБА_1 . Таким чином, зважаючи на недоведеність позивачем своїх прав на стягнення з відповідачів заявлених сум в розмірі 265757,66 грн. боргу та 2657,58 грн. судового збору, прохає суд відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з них боргу в розмірі 265757,66 грн. боргу та 2657,58 грн. судового збору (т.2 а.с.154-156).
23 травня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове провадження у цивільній справі №554/8549/15-ц. Призначено розгляд справи по суті на 20 червня 2019 року (т.2 а.с.159).
20 червня 2019 року ухвалою суду позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду (т.2 а.с.183, 184).
14 серпня 2019 року постановою Полтавського Апеляційного суду апеляційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволена. Ухвала Октябрського районного суду м.Полтава від 20.06.2019 про залишення без розгляду скасована. Справа направлена для продовження розгляду (т.2 а.с.210-212).
25 вересня 2019 року ухвалою суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Новікова І.І. задоволено. Витребувано в строк до 28.10.2019 у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» документи, а саме оригінали чи належним чином завірені копії : дозвіл №241 від 03.12.2009; ліцензію Нацкомфінпослуг на здійснення кредитних операцій на залучення і розміщення коштів; підтверджуючі документи, щодо сплати на користь ПАТ «ОТП Банк» грошових коштів на виконання договору від 07.11.2014 між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Призначити судове засідання в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №19 на 13.30 годин на 29.10.2019, викликати в судове засідання учасників процесу (т.2 а.с.239, 240).
29 жовтня 2019 року ухвалою суду позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду (т.3 а.с.28, 29).
23 січня 2020 року постановою Полтавського Апеляційного суду апеляційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволена. Ухвала Октябрського районного суду м.Полтава від 29.10.2019 про залишення без розгляду скасована. Справа направлена для продовження розгляду (т.3 а.с.94-96).
30 січня 2020 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку представника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором. Копію ухвали направити позивачу, повідомивши що розгляд справи призначено на 11.00 годин на 26 лютого 2020 року. Призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №19 на 11.00 годин на 26 лютого 2020 року, викликати в судове засідання учасників процесу (т.3 а.с.105).
18 лютого 2020 року ухвалою суду клопотання представника ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковського С.В. задоволено. Доручнго Ленінському районному суду м. Харкова організувати та забезпечити в приміщенні цього ж суду участь у судовому засіданні 26.02.2020 о 11.00 годині в режимі відеоконференції представника ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковського С.В. Роз`яснено представнику ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковському С.В., що у разі явки в призначений час безпосередньо до Ленінського районного суду м. Харкова представник ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковський С.В. бере участь у судовому засіданні в загальному порядку (т.3 а.с.110, 111).
26 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі №554/8549/15-ц. Призначено справу до судового розгляду по суті в Октябрському районному суді м.Полтави за адресою - м.Полтава, вул.Навроцького, 5, кабінет №19 на 15.30 годин на 31.03.2020, викликано в судове засідання учасників процесу. Доручено Ленінському районному суду м. Харкова організувати та забезпечити в приміщенні цього ж суду участь у судовому засіданні 31.03.2020 о 15.30 годині в режимі відеоконференції представника ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковського С.В. Роз`яснено представнику ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковському С.В., що у разі явки в призначений час безпосередньо до Ленінського районного суду м. Харкова представник ТОВ «ОТП Факторинг» Вельковський С.В. бере участь у судовому засіданні в загальному порядку. Як слідує із ухвали, 27.02.2019 постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг» задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.03.2017 та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 10.07.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави. Як слідує із постанови, позивачем не надано певних доказів (договір факторингу від 07.11.2014 та докази направлення досудової вимоги), а надані докази є неналежними чи недопустимими доказами, суди першої та апеляційної інстанцій, не вжили достатніх заходів щодо роз`яснення позивачеві його право на їх подання. На виконання вимог постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.02.2019 судом в судовому засіданні 26.02.2020 роз`яснено представнику позивача про право надання суду певних доказів, а саме : договір факторингу від 07.11.2014 та докази направлення досудової вимоги. Судом вчинено дії, необхідні для закінчення підготовчого провадження (т.2 а.с.116 зворот, т.3 а.с.138, 139).
У судовому засідання представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг» позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 до суду 27.04.2020 не з`явилася будучи належним чином повідомлена, шляхом отримання судової повістки та 26.05.2020 не з`явилася будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України). Надала 24.05.2019 до суду відзив на позовну заяву. В якому зазначила, що з позовними вимогами позивача не погоджується повністю. Вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми відступленої від ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом в складі суми основного зобов`язання, відсотків за користування грошовими коштами після 07.11.2014 включно, неустойки у вигляді пені і штрафів та суми судового збору є неправомірними і такими, що не підлягають задоволенню. (т.2 а.с.154-156, 162-164, т.3 а.с.178, 189, 190).
Відповідач ОСОБА_2 до суду 27.04.2020, 26.05.2020 не з`явився будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (т.3 а.с.175, 176, 191, 192).
Представник відповідача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_4 . суду 27.04.2020, 26.05.2020 не з`явився будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (т.3 а.с.173, 174, 193, 194).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволені позову.
20.03.2008 між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL-D 00/098/2008, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 40 600 доларів США на споживчі цілі. Дата остаточного повернення кредиту 20 березня 2023 рік. Сторони домовилися, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка. Сума кредиту та нарахованих відсотків погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору (т.1 а.с. 5-9).
28.11.2011 між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № МL-D 00/098/2008, відповідно до якого було змінено валюту кредиту на гривню та розмір кредиту, який відповідно до п. 2.1.2 додаткового договору став складати 246 169,76 грн. Згідно якого сторони домовилися внести зміни та доповнення у кредитний договір, а саме у порядку, передбаченому цим додатковим договором банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті кредиту визначених додатковим договором, а позичальник прийняв кредит, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому додатковому договорі та кредитному договорі. Розмір кредиту становить 246 169,76 грн. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються (ануїтентними платежами, платежами, що зменшуються) (т.1 а.с.10-12).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, відповідач ОСОБА_5 зобов`язана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20.03.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-D 00/098/2008, згідно якого поручитель зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008, в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо: повернення основної суми кредиту, наданого боржнику; сплати відсотків за користування кредитом; сплати пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту (т.1 а.с.13).
28.11.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-D 00/098/2008, згідно якого сторони домовилися внести зміни та доповнення до даного договору, а боржник зобов`язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 20 березня 2023 року. На дату укладення цього додаткового договору сума отриманого кредиту складає 246 169,76 грн. Боржник зобов`язаний сплатити проценти за користування отриманими ним кредитними коштами наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені у кредитному договорі. На дату укладення цього додаткового договору розмір боргових зобов`язань, забезпечених порукою, становить 246 169,76 грн. (т.1 а.с.14-15).
Із даних статуту товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «ОТП Факторинг плюс» 12.09.2014 засновником товариства «ОТП Факторинг Україна» є ЗАТ «ОТП Факторинг» (т.1 а.с.20 -29).
07.11.2014 укладено договір про відступлення права вимоги від 07.11.2014, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ( сторона 1) та ПАТ «ОТП Банк» (сторона 2), згідно якого у зв`язку із укладенням договору факторингу № б/н від 07.11.2014 між стороною -1 та стороною -2, за яким сторона -2 передала стороні -1 права вимоги за кредитним договором, перелік яких міститься у додатку № 1 до даного договору, укладеними між стороною -2 та позичальниками сторони 2, перелік яких міститься у додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою за договором іпотеки, перелік яких міститься в додатку № 1 до даного договору, укладеними між стороною 2 та боржниками сторони домовились, що сторона 2 передає та відступає стороні 1 сукупність прав, належних стороні - 2 за договором забезпечення включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно. За цим договором сторона -2 передає та відступає стороні 1 сукупність прав, належних стороні -2 за договором забезпечення, включаючи, але не обмежуючись правом звертати стягнення на заставне майно (т.1 а.с.33, 34).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
За змістом ст. ст. 526, 530, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
У відповідності до п. 2.1.9.1 додаткового договору № 1 від 28.11.2011 до кредитного договору № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008 - у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань понад 92 календарних днів чи невиконання (правочинів) укладених між банком та позичальником та/між банком та третіми особами, що існували на момент укладення кредитного договору чи цього додаткового договору, чи таких, що будуть укладені у майбутньому, понад 30 календарних днів, сторони домовилися , що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору у зв`язку з чим позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання у повному розмірі та в строки відповідно до п.п. 2.1.9.2 цього додаткового договору. Пунктом 2.1.9.2 цього ж договору обумовлено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у невизначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/ або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/ чи інших зобов`язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та / або умов документів забезпечення. При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання вимоги. Згідно застереження для цілей відправки вимоги за допомогою засобів поштового зв`язку, сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання позивальником вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначеної в кредитному договорі чи іншу відому банку адресу позичальника, та повернення до банку відповідного документа поштової організації з відміткою про неотримання позичальником листа з вимогою, з будь яких причин, зокрема ухилення позичальника від належного отримання вимоги з інших причин, вимога вважається отриманою позичальником на 7 календарний день з дати відправки вимоги. Виконання боргових зобов`язань в цілому у випадку неотримання позичальником вимоги повинно бути проведено позичальником протягом 60 календарних днів з моменту коли вимоги вважається отриманою (т.1 а.с.10-12).
На адресу ОСОБА_1 05.12.2014 за вих. № НОМЕР_2 направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, також доданий опис вкладення в цінний лист - вимога про погашення заборгованості вих. № 200211940 від 05.12.2014 р. (т.2 а.с.11, 12).
Згідно застереження 2 до п. 1.9.1 кредитного договору № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008, яке позивач залишив поза увагою, вимога вважається надісланою, а відкликання здійсненим в день їх направлення на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі, за допомогою поштового зв`язку, до направлення вимоги на адресу позичальника поштою прирівнюється також і їх вручення позичальнику чи його представникам (в тому числі особам, що мешкають разом з позичальником) під розписку.
Отже, із ксерокопії вимоги про погашення заборгованості 05.12.2014 за вих. № НОМЕР_2 не вбачається, що вона була відправлена на адресу позичальника ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку, оскільки відсутній поштовий штемпель відділення зв`язку, чи була вона вручена під розписку позичальнику, чи його представнику, чи особам, що мешкають разом з позичальником, тобто відсутні докази, які б підтверджували вручення позичальнику вказаної вимоги.
Крім цього, у цій вимозі йдеться про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі шляхом сплати на користь банку 199 107,68 грн. заборгованості по тілу кредиту, 30 098,18 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам, а розмір пені у вимозі не вказано. Позов до суду подано 02.07.2015 року, тобто майже через 7 місяців.
Таким чином, матеріали справи не містять даних, щодо повідомлення банком відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором станом на 28.01.2015 та необхідність сплатити таку суму заборгованості протягом 60 календарних днів з дня отримання цього повідомлення.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За результатами розгляду справи суд приходить до висновку, що позивач не довів наявності підстав для дострокового виконання основного зобов`язання відповідачами, оскільки дані про направлення на адресу останнім та отримання повідомлення банку про необхідність сплатити наявну заборгованість у 60 денний строк відсутні.
Таким чином, із умов п.2.1.9.1 додаткового договору № 1 від 28.11.2011 до кредитного договору № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008 випливає, що передбачене право банку на дострокове повернення суми кредиту залежить від наявності відповідних обставин, на підтвердження яких доказів суду не надано.
Окрім цього, на розгляд суду надано договір про відступлення права вимоги від 07.11.2014, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (сторона 1) та ПАТ «ОТП Банк» (сторона 2), предметом якого є передача та відступлення стороні 1 сукупність прав, належних стороні -2 за договором забезпечення, а не право вимоги за кредитним договором № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008 року. Договір факторингу № б/н від 07.11.2014 суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів щодо виникнення підстав для дострокового повернення суми кредиту, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки із умов п.2.1.9.1 додаткового договору № 1 від 28.11.2011 до кредитного договору № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008 випливає, що передбачене право банку на дострокове повернення суми кредиту залежить від наявності відповідних обставин, на підтвердження яких доказів суду не надано, оскільки матеріали справи не містять даних щодо повідомлення банком відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором станом на станом на 28.01.2015 та необхідність сплатити таку суму заборгованості протягом 60 календарних днів з дня отримання цього повідомлення. Позивач не довів наявності підстав для дострокового виконання основного зобов`язання відповідачам, оскільки дані про направлення на адресу останніх та отримання ними повідомлення банку про необхідність сплатити наявну заборгованість у 60-денний строк відсутні. Крім цього, суду надано договір відступлення права вимоги від 07.11.2014, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк», предметом якого є передача та відступлення стороні ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних стороні ПАТ «ОТП Банк» за договором забезпечення, а не право вимоги за кредитним договором № МL-D 00/098/2008 від 20.03.2008 року, договір факторингу №б/н від 07.11.2014 суду не надано.
При подачі позову позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачено судовий збір у розмірі 2 657 грн. 58 коп. (т.1 а.с.166).
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.12, 81, 130, 131, 141, 212, 229, 263, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволені позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.
Судові витрати у розмірі 2 657 (дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок віднести на користь держави.
Відповідач громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дебальцево, Донецької області, останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Відповідач громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2020 року
Суддя І.О.Блажко