Справа № 255/1067/13-ц
Провадження № 2-в/242/24/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 255/1067/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку до виконання виконавчих листів посилаючись на те, що 16.07.2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька ухвалив рішення по справі № 255/1067/13-ц про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2013 року, рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.07.2013 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла з Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» задоволено.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.04.2020 року, ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 255/1067/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла.

Учасники справи в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що втрачене провадження по цивільній справі 255/1067/13-ц підлягає відновленню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Також суд, при вирішенні даного питання враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Згідно з довідкою Селидівського міського суду Донецької області № 355/20 від 01.04.2020 року, справа № 255/1067/13-ц, яка перебувала у провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не передано. Відповідно до бази даних Ворошиловського районного суду міста Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області по справі № 255/1067/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла ухвалено рішення 16.07.2013 року, яке набрало законної сили 29.07.2013 року. За даними картки на цивільну справу № 255/1067/13-ц у розділі «Апеляційне оскарження» зазначено, що на рішення від 16.07.2013 року подано апеляційні скарги, рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2013 року рішення Ворошиловського районного суду міста Донецьк від 16.07.2013 року скасовано повністю та ухвалено нове рішення. Інша інформація по справі відсутня.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.07.2013 року та текст рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2013 року, з якого вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла, задоволені.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням наявних в матеріалах справи копій, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.07.2013 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-493 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 255/1067/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла.

Відновити рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08.10.2009 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2013 року, наступного змісту:

«255/1067/13- ц

№ 2/255/867/2013

РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Цукурова В.П.,

при секретарі Натеса О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 В.В., представника відповідачів Ставицького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла, посилаючись на наступне.

28 листопада 2005 року між нею та АППБ «Аваль» було укладено кредитний договір про надання кредиту у сумі 22500 доларів США на придбання квартири.

08 грудня 2005 року позивачкою було подано до відповідача Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» документи, передбачені п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 853 від 04.03.2003 року «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла». За результатами розгляду документів відповідачем відповідне рішення прийнято не було.

У грудні 2007 року позивачкою було подано адміністративний позов до відповідачів про визнання відмови у розгляді поданих документів неправомірною і зобов`язання відповідача Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розглянути ці документи і прийняти рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом, отриманим 28.11.2005 року в АППБ «Аваль», а також зобов`язання Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» погодити прийняте рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2008 року, у подальшому залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанцією, позов було задоволено у повному обсязі. Зазначеним рішення було встановлено неправомірну поведінку відповідачів, що полягала в ненаданні передбаченої законодавством компенсації, однак рішення суду до цього часу не виконано.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів була змушена сплачувати відсотки за користування кредитом, який отримала для купівлі квартири, без щомісячної компенсації частини цих відсотків за рахунок бюджетних коштів, що призначені на такі цілі і якими розпоряджаються відповідачі.

Згідно розрахунку, наданого банком відповідно до запиту позивачки, за період з 28.12.2005 року по 01.04.2010 року за кредитом було сплачено відсотків 11853,94 долара США. Згідно зробленого розрахунку, за період з 28.12.2005 року по 01.04.2010 року за кредитом, що було отримано позивачкою в АППБ «Аваль» 28.11.2005 року на придбання житла, відповідачами мало бути відшкодовано суму, еквівалентну 9200,63 долара США.

Просила стягнути з Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» солідарно суму компенсації відсоткової ставки за кредитом, що було отримано ОСОБА_1 в АППБ «Аваль» 28.11.2005 року на придбання житла, за період з 28.12.2005 року по 01.04.2010 року, 9200,63 долара США за курсом НБУ на день прийняття рішення.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідачів, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

28 листопада 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 014/11-165/91325/024, відповідно до якого кредитором АППБ «Аваль» було надано позичальнику ОСОБА_6 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 22500,00 доларів США (а.с. 11).

28 травня 2008 року Донецьким окружним адміністративним судом було винесено постанову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання відмови в прийнятті рішення про надання часткової компенсації неправомірною, зобов`язання Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розглянути подані документи та прийняти рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом, отриманим 28.11.2005 року в АППБ «Аваль» ОСОБА_1 , зобов`язання Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» погодити рішення Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про надання часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом, отриманим 28.11.2005 року в АППБ «Аваль», ОСОБА_1 . Відповідно до вказаної постанови, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю, визнано неправомірною відмову Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в наданні ОСОБА_1 за наданим їй кредитом на придбання житла від 28 листопада 2005 року; зобов`язано Донецьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розглянути подані документи та прийняти рішення про надання відшкодування частини відсотків за кредитом, отриманим ОСОБА_1 28 листопада 2005 року в АППБ «Аваль»; зобов`язано Державну спеціалізовану фінансову установу «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» погодити рішення Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про надання відшкодування частини відсотків за кредитом, отриманим ОСОБА_1 28 листопада 2005 року в АППБ «Аваль».

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2008 року зазначену постанову Донецького окружного адміністративного суду було залишено без змін.

15 вересня 2011 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2008 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2008 року залишено без змін (а.с. 45-47).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що спірні правовідносини регулюються Порядком часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 року № 853, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 988, від 15 липня 2005 року № 592, від 29 листопада 2006 року № 1651 (далі - Порядок).

Також встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала прізвище « ОСОБА_7 », перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . За статусом їх сім`я належала до молодих. 23 червня 2007 року вона зареєструвала повторний шлюб з ОСОБА_8 і взяла його прізвище. 5 квітня 2005 року позивачці видана Донецьким регіональним відділенням Фонду довідка № 324 про те, що вона відповідає умовам кандидата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 року № 853 «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла».

Відповідно до висновків судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, відповідачами підтверджено подання позивачкою усіх документів, необхідних для отримання права на часткову компенсацію, але не для отримання самої часткової компенсації та укладення договору про її надання.

8 грудня 2005 року для прийняття рішення про надання часткової компенсації позивачка подала Донецькому регіональному управлінню Фонду всі необхідні документи, передбачені пунктом 8 Порядку. Відповідач визнав, що комплект документів був наданий у повному обсязі.

Пунктом 8 Порядку (в редакції на грудень 2005 року) передбачалось, що для прийняття рішення про надання часткової компенсації кандидати подають регіональному управлінню Фонду: копію кредитного договору, завірену комерційним банком, який видав кредит; копію інвестиційного договору із забудовником (підрядником) на будівництво (реконструкцію) або копію договору про участь у фонді фінансування будівництва, укладеного відповідно до закону, чи нотаріально засвідчену копію договору купівлі-продажу житла; звіт проведення експертної оцінки (у разі придбання житла); довідку- розрахунок комерційного банку про розмір зобов`язань за кредитом і прогнознйй розмір відсотків за користування кредитом.

Факт надання позивачкою Донецькому регіональному управлінню Фонду перерахованих документів підтверджується листом цієї організації від 16 жовтня 2007 року № 537 про їх реєстрацію 8 грудня 2005 року, що також встановлено адміністративними судами.

Представник відповідача у своїх запереченнях посилався на те, що позивачка не виконала п. 8 Порядку у повному обсязі і це стало причиною відмови ДРУ Фонду у прийнятті документів, а саме - експертна оцінка придбаного житла не відповідала вимогам п. 60 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 року №1440, а саме: замовником у проведенні експертної оцінки була інша особа.

У той же час, судами встановлено, що відсутність найменування замовника в експертній оцінці, не є перешкодою для розгляду поданих документів і прийняття відповідного рішення, а відповідачами не доведено, що Донецьке регіональне управління Фонду письмово повідомляло позивачку про вказану прогалину та невідповідність документів певним вимогам.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачкою не надано документи для розгляду їх відповідачем Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», а тому відповідач позбавлений можливості прийняти рішення про надання відшкодування частини відсотків за кредитом.

Згідно з пунктами 9 і 10 Порядку регіональні управління Фонду подають правлінню Фонду на погодження рішення про надання часткової компенсації та розрахунок відповідних сум на підставі документів, зазначених у пунктах 6 і 8 цього Порядку. На підставі рішення про надання часткової компенсації, погодженого з правлінням Фонду, укладається договір про надання часткової компенсації, в якому попередньо визначається її розмір, а також зазначається умова, що надання часткової компенсації припиняється у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Отже, підставою для сплати відсотків по частковій компенсації є конкретний договір про надання часткової компенсації, укладений між Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_1 .

У той же час, позивачка ОСОБА_1 не заявляла позовну вимогу про зобов`язання Донецького регіонального управління Фонду укласти договір про надання часткової компенсації. Не розглядалася така вимога і адміністративними судами.

За таких обставин, Донецьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не є стороною договірних зобов`язань. Тому вимоги щодо стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитним договором на придбання житла, сторонами якого відповідачі не виступають, є безпідставними, оскільки між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачами Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не виникає цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка вважає несплачену їй компенсацію збитками та просить стягнути суму компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачає п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 цього Кодексу. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 ст. 614 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1, 4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У той же час, позивачкою не доведено ані наявності договірних зобов`язань відповідачів перед нею, оскільки договір між ОСОБА_1 та Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» укладено не було, ані спричинення їй діями відповідачів будь-якої шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла необхідно відмовити повністю. Правових підстав для задоволення позову у суду немає.

Справу розглянуто судом у межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачкою способу захисту права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 22, 509 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Ворошиловський районний суд м.Донецька до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька В.П. Цукуров»

«Єдиний унікальний номер 255/1067/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/8129/13

Головуючий у 1 інстанції Цукуров В.П.

Категорія 24 Доповідач Корчиста О.І.

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 серпня 2013 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючої: Маширо О.П.

суддів: Могутової Н.Г., Корчистої О.І.

при секретарі Щебетун В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 липня 2013 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла,

встановив:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 28 листопада між нею та АППБ «Аваль» було укладено кредитний договір про надання кредиту у сумі 22500 доларів США на придбання квартири. 08 грудня 2005 року позивачкою було подано до відповідача Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» документи, передбачені п.8 Постанови КМУ № 853 від 04.03.2003 року «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла». За результатами розгляду документів відповідачем відповідне рішення прийнято не було. У грудні 2007 року вона подала адміністративний позов до відповідачів про визнання відмови у розгляді поданих документів неправомірною і зобов`язання відповідача Донецьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розглянути ці документи і прийняти рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом, отриманим 28.11.2005 року в АППБ «Аваль», а також зобов`язання Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» погодити прийняте рішення. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2008 року, у подальшому залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанціями, позов було задоволено в повному обсязі.

Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів була змушена сплачувати відсотки за користування кредитом, який отримала для купівлі квартири, без щомісячної компенсації частини цих відсотків за рахунок бюджетних коштів, що призначені на такі цілі і якими розпоряджуються відповідачі, просила стягнути з відповідачів на її користь суму компенсації відсоткової ставки за кредитом в розмірі 9200 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день прийняття рішення.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне визначення судом правовідносин просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, якім позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала прізвище « ОСОБА_7 », перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .. За статусом їх сім`я належала до молодих. 23 червня 2007 року вона зареєструвала повторний шлюб з ОСОБА_8 і взяла його прізвище. 5 квітня 2005 року позивачці видана Донецьким регіональним відділенням Фонду довідка №324 про те, що вона відповідає умовам кандидата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 року №853 «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла».

28 листопада 2005 року між позивачкою та АППБ «Аваль» було укладено кредитний договір. На отримані в банку кошти придбана квартира. 8 грудня 2005 року для прийняття рішення про надання часткової компенсації позивачка подала Донецькому регіональному управлінню Фонду всі необхідні документи, передбачені п. 8 Порядку, що підтверджується листом цієї організації від 16 жовтня 2007 року №537 про їх реєстрацію 8 грудня 2005 року.

28 травня 2008 року Донецьким окружним адміністративним судом, у подальшому залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанціями було винесено постанову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання відмови в прийнятті рішення про надання часткової компенсації неправомірною, зобов`язання Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» розглянути подані документи та прийняти рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки за кредитом, отриманим 28.11.2005 року в АППБ «Аваль» Бухтіяровою В.І., зобов`язання Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» погодити рішення Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про надання часткової компенсації відсоткової ставки за вищевказаним кредитом. Відповідно до вказаної постанови, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що спірні правовідносини регулюються Порядком часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, яке затверджено постановою КМУ від 04 червня 2003 року № 853, із змінами і доповненнями, внесеними постановами КМУ від 28 липня 2004 року № 988, від 15 липня 2005 року № 592, від 29 листопада 2006 року № 1651.

Також, судом встановлено, що 8 грудня 2005 року для прийняття рішення про надання часткової компенсації позивачка подала Донецькому регіональному управлінню Фонду всі необхідні документи, передбачені п. 8 Порядку. Відповідачем було визнано, що комплект документів було надано в повному обсязі. Згідно з п. 9,10 Порядку регіональні управління Фонду подають правлінню Фонду на погодження рішення про надання часткової компенсації та розрахунок відповідних сум на підставі документів, зазначених у пунктах 6,8 Порядку. На підставі рішення про надання часткової компенсації, погодженого з правлінням Фонду, укладається договір про надання часткової компенсації, в якому попередньо вказується її розмір, а також зазначається умова, що надання часткової компенсації припиняється у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що підставою для сплати відсотків по частковій компенсації є конкретний договір про надання часткової компенсації, укладений між Донецьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_1 . У той час, позивачка ОСОБА_1 не заявляла позовну вимогу про зобов`язання відповідача укласти договір про надання часткової компенсації. Не розглядалася така вимога і адміністративними судами.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини не потребують доказування за правилами ст. 61 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи містяться копії Постанови Донецького окружного адміністративного суду від 28 травня 2008 року, у подальшому залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанціями.

Вказаними рішеннями встановлено порушення відповідачами прав позивачки ОСОБА_1 на отримання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям на придбання житла, а тому з відповідачів на ї користь підлягає стягненню компенсація відсоткової ставки за кредитом на придбання житла за період з 28 грудня 2005 року по 01 квітня 2010 року в розмірі 73 513, 03 гривень, що відповідає за офіційним курсом Національного Банку України станом на 23 серпня 2013 року 9 200, 63 доларів США.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки також, підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 1 103,16 гривень (а.с. 18, 117).

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16 липня 2013 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення суми компенсації відсоткової ставки за кредитом на придбання житла задовольнити.

Стягнути з Донецького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь ОСОБА_1 компенсацію відсоткової ставки за кредитом на придбання житла за період з 28 грудня 2005 року по 01 квітня 2010 року в розмірі 73 513, 03 гривень, що відповідає за офіційним курсом Національного Банку України станом на 23 серпня 2013 року 9 200, 63 доларів США, судові витрати в розмірі 1 103,16 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді:»

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя І.М. Владимирська