Справа № 2-4874/08
ІМЕНЕМ УКРАНИ
21 травня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю державного виконавця Іщук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Короляк Наталії Валеріївни про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 ,
20 березня 2020 року головний державний виконавець Рівненського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Короляк Н.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , так як право власності на дану квартиру не зареєстровано боржником в установленому законом порядку, для забезпечення фактичного виконання рішення згідно виконавчого листа.
В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Рівненському МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 коштів на загальну суму 621696,51 грн. Рішення боржником добровільно не виконано. За повідомленням КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» боржнику належить на підставі договору купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1 . Нерухоме майно за боржником у встановленому законом порядку не зареєстроване, що позбавляє державного виконавця можливості забезпечити виконання судового рішення шляхом проведення реалізації нерухомого майна.
Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області Бердія М.А. від 14 травня 2020 року задоволено заяву судді Бердія М.А. про самовідвід у справі за заявою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Короляк Н.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника. Цивільну справу передано в канцелярію суду для повторного автоматичного розподілу між суддями.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2020 року визначено головуючого суддю Бучко Т.М. Справа передана судді 19 травня 2020 року.
Відповідно до ч.10 та ч.11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
В судовому засіданні начальник Рівненського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Іщук Н.В. подання підтримала та просить задовольнити. Пояснила, що в ході виконавчого провадження встановлено відсутність зареєстрованого за боржником рухомого майна, відкритих рахунків у банках чи інших фінансових установах, інформації про джерела доходу чи місце роботи боржника. За боржником зареєстроване право власності на 1/3 частину квартири, однак, вартість цього нерухомого майна є очевидно меншою, ніж сума коштів, стягнутих за рішенням суду.
Суд, заслухавши пояснення державного виконавця та вивчивши матеріали подання, дійшов таких висновків.
За положеннями ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців (ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільного з іншими особами.
Згідно ч.3 та ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна (ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»).
Як вбачається з даних ІС ДП «НАІС» та інформації з Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України відомості про джерела отримання доходів боржником ОСОБА_1 відсутні, відкритих рахунків у банківських та інших фінансових установах за нею не значиться, місце роботи останньої не встановлено, транспортні засоби не зареєстровано.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частка у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 , в якій зареєстроване місце проживання боржника. Стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник, звертається в останню чергу.
Згідно наданої КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» на вимогу державного виконавця копії договору купівлі-продажу від 16 серпня 2005 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .
Як вбачається зі змісту рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26 жовтня 2015 року, 22 жовтня 2008 року Рівненським міським судом постановлено ухвалу про визнання мирової угоди, за умовами якої припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 та визнано право власності на квартиру за ОСОБА_5 . На цій підставі право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_5 Надалі, 6 серпня 2015 року Апеляційним судом Рівненської області ухвалу суду про визнання мирової угоди скасовано. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності на Ѕ частку цього майна (квартири АДРЕСА_1 ). У вказаному рішенні зазначено, що після припинення права власності ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на спірну квартиру право на неї повертається до її попереднього власника - ОСОБА_1 .
Таким чином, боржник ОСОБА_1 є володільцем квартири АДРЕСА_1 , проте, зазначене нерухоме майно у встановленому законом порядку за боржником не зареєстроване, про що свідчить інформаційна довідка № 209672131 від 21 травня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Крім того, з вказаної інформаційної довідки встановлено, що державна реєстрація права власності ОСОБА_5 на 1/1 частку та ОСОБА_3 на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 скасована.
Відтак, враховуючи відсутність у боржника грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача; наявність доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є володільцем квартири АДРЕСА_1 , і що це нерухоме майно за нею не зареєстроване у встановленому законом порядку; відсутність доказів вчинення боржником будь-яких заходів на погашення заборгованості за виконавчими документами, хоча остання ознайомлена з наявністю відкритого виконавчого провадження, суд дійшов висновку про задоволення подання державного виконавця.
На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 353, 354, 440 ЦПК України, суд
Подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Короляк Наталії Валеріївни про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 - задовольнити.
Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , для забезпечення виконання виконавчих листів № 2-4874/08, виданих 20 серпня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: