ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7073/20
провадження № 4-с/753/154/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Запорожець А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 , суд -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник в особі ТОВ «Рада» у порядку статті 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюк О.Б., заінтересована особа - ОСОБА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс повідомлення про повернення виконавчого документ стягувачу без прийняття до виконання по виконанню (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24 березня 2020року по виконанню судового наказу № 753/833/15-ц, виданого 08 травня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 1 718 грн. 64 коп., невірно застосувавши норму ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено серед іншого й персоніфікуючі дані стягувача та боржника. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 4 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну. За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяв всупереч ст.ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржник не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням про час та місце розгляду скарги на офіційному сайт судової влади (суду), водночас звернувся до суду із заявою про можливий розгляд скарги за його відсутності та просив її задовольнити, тим самим, поновивши його права, як боржника в межах виконавчого провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

В судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

В судове засідання заінтересована особа (боржник) не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії приватного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Матеріали виконавчого провадження стали предметом дослідження в ході розгляду судом скарги.

Вивчивши доводи скарги, вислухавши приватного виконавця, стягувача, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, які були забезпечені виконавцем до суду, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження).

Судом встановлено, що державним виконавцем повідомленням від 24 березня 2020 року повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання по виконанню судового наказу № 753/833/15-ц, виданого 08 травня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 1 718 грн. 64 коп. (а.с.5) з тих підстав, що виконавчий документ не містив дати народження або паспортних даних боржника, проте суд вважає, що дана підстава відмови у відкритті виконавчого провадження не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», виходячи із наступних підстав.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначається, серед іншого, й індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 4 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 червня 2014 року й ухвалив постанову у справі № 6-62цс14, предметом якої була скарга публічного акціонерного товариства на дії державного виконавця.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За таких підстав державний виконавець, прийнявши рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, діяв всупереч ст.ст. 4, 11 Закону України «Про виконавче провадження», відтак, відповідно до ст. 447 ЦПК України суд вважає за необхідне визнати такі дії державного виконавця неправомірними й зобов"язати його вжити заходів до скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За таких підстав зі скаржника на користь держави підлягають стягненню 420 грн. 40 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, ст.ст. 1, 12, 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюк Ольги Борисівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюк Ольги Борисівни, які виявилися у повідомленні від 24 березня 2020 року про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по виконанню судового наказу № 753/833/15-ц, виданого 08 травня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 1 718 грн. 64 коп., - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києвівжити заходів до скасування повідомлення про повернення від 24 березня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по виконанню судового наказу № 753/833/15-ц, виданого 08 травня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» боргу в сумі 1 718 грн. 64 коп. та вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії й здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і законом.

Стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києвіна користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: