ЄУН № 336/4332/19
пр. № 2/336/329/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у загальному позовному провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Споживчий кредит», вказавши, що 11.06.2019 року між сторонами укладено кредитний договір , за яким позикодавець зобов?язався надати позичальнику кредит в сумі 6000 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Вказуючи, що договір було укладено з порушенням положень чинного законодавства, оскільки він не був в установленому порядку підписаний позичальником з застосування електронного цифрового підпису, ОСОБА_1 просив визнати кредитний договір № 11.06.2019-010001172 від 11.06.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий кредит» недійсним з моменту укладення.

Ухвалою суду від 09.12.2019 року провадження по справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження без виклику сторін.

02.01.2020 року від ТОВ «Споживчий центр» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову, вказуючи, що договору під номером 11.06.2019-010001172 від 11.06.2019 року між сторонами не укладалось, між ТОВ «Споживчий центр» та Бобришевим 03.05.2019 року був укладений договір № 03.05.2019-010000635, який підписаний ОСОБА_1 в установленому порядку.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року підготовче провадження було закрите, справу призначено до розгляду, залишено без розгляду заяву відповідача про передання справи до іншого суду за підсудністю.

Позивачем не подавалось відповіді на відзив на позовну заяву.

З урахуванням того, що позивачем до позовної заяви надавалась заявка про укладення договору на ім`я ТОВ «Споживчий центр» та пропозиція про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр», в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб при перевірці за назвою та кодом ЄДРЮО знайдено ТОВ «Споживчий центр», а не ТОВ «Споживчий кредит», яке визначено позивачем в якості відповідача по справі, тож суд виходив з того, що відповідачем по справі є ТОВ «Споживчий центр».

Позивач в судове засідання не з`явився, відповідач представника не направив, про місце та час розгляду справи сторони сповіщені належним чином.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Позивачем до позовної заяви не надано будь-яких належних та допустимих документів, адже додані текстові роздруківки невідомо звідки взяті та не мають ознак документів.

Відповідачем надано заявку ОСОБА_1 від 03.05.2019 року про приєднання до пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору, розміщену у відкритому доступі на сайті кредитора.

Заявка підписана ОСОБА_1 з застосуванням електронного підпису та одноразового ідентифікатору.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З позовної заяви вбачається, що позивач підтверджує факт отримання кредитних коштів у відповідності до договору, тож фактично договір був виконаний позикодавцем, а виконання договору отримане позичальником.

Посилання ОСОБА_1 на порушення при укладенні договору вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» безпідставні, адже цей закон втратив чинність у жовтні 2017 року, тобто до укладення кредитного договору.

На переконання суду, зареєструвавшись на сайті та направивши заяву на укладення договору, підтвердивши свою згоду на укладення договору в порядку, передбаченому договором, отримавши кредитні кошти на банківський рахунок, ОСОБА_1 в належний спосіб пройшов електронну ідентифікацію, уклав договір в порядку, передбаченому чинним законодавством та фактично договір розпочав виконуватись сторонами, тож підстав для визнання договору недійсним суд не вбачає.

Крім того, відмовляючи у позові, суд виходить також і того, що ОСОБА_1 взагалі не доведено факту укладення того договору, про визнання недійсним якого ним заявлено позов, а саме договору № № 11.06.2019-010001172 від 11.06.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним кредитного договору залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, код ЄДРЮО 37356833.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Дацюк

Повне судове рішення складене 30 червня 2020 року