ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 514/312/20
Провадження по справі 2-о/514/48/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кравченко П.А.,

за участю секретаря - Мочу І.П.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,00 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 .

Разом з тим, прізвище ім`я по - батькові власника у Державному акті записано " ОСОБА_4 ", а прізвище ім`я по батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть записано " ОСОБА_3 ". При видачі документу ОСОБА_3 не звернув уваги на цю помилку та не виправив її.

За наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати спадщину, яка залишись після смерті свого батька.

В судове засідання заявник не з`явився, просив суд розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву.

Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву.

В зв`язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви.

Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 1998 року ОСОБА_4 отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 виданий на підставі рішення Тарутинської районної Ради народних депутатів від 26 грудня 1997 року №424, площею 3.00 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради , де в графі «прізвище, ім`я, по батькові» помилково записано « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_3 » (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області його прізвище, ім`я, по-батькові зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.11).

З заявою про виправлення помилки в Державному акті заявник звернувся до Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, але йому було відмовлено (а.с. 14).

Заявник звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але ОСОБА_2 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тарутинської районної державної нотаріальної контори №244/02-31 від 05.03.2020 року у зв`язку з виявленими розбіжностями у написанні власника в Державному акті зазначений « ОСОБА_4 », а прізвище ім`я по-батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть записано « ОСОБА_3 » (а.с.15- 16)

З письмових показів свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 вбачається, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 належить саме ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17-18).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право отримати спадщину батька у вигляді земельної ділянки, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 23№ 0005, площею 3.00 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, виданого 30 березня 1998 року на підставі рішення Тарутинської районної Ради народних депутатів від 26 грудня 1997 року №424 на ім`я « ОСОБА_4 », зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 22.04.98 № 5.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26.05.2020 року.

Суддя П.А. Кравченко