Провадження № 2/752/7993/20
У Х В А Л А

08.12.2020 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до поданої позовної заяви, позивач просить визнати за ним правл власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та визнати частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно в частині визначення частки спадкового майна.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору у даній справі, та заборони будь-яким особам вчиняти будя-які дії щодо вказаного майна.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що кватири, які є предметом спору у справі, є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та його померлої дружини, яка є матір`ю відповідача. Однак, не зважаючи на усні домовленості, право власності на спадкове майно було оформлено відповідачем одноособово. На даний час час існує імовірність відчуження ОСОБА_2 спірного майна на користь третіх осіб, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії;встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 суд встановив, що між сторонами існує спір щодо визнання права власності на нрухоме майно. Зазначені вимоги є вимогами майнового характеру.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі, а також заборона вчиняти дії щодо зазначеного нерухомого майна, суд вважає співмірними заходами забезпечення позову, оскільки вони відповідають характеру спірних правовідносин та зможуть забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Незастосування судом заходів забезпечення позову, враховуючи предмет позову, може призвести до відчуження спірного майна.

Враховуючи викладене, суть позовних вимог та, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення даного позову.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_2 .

Стягувачем є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а боржником є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред"явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: