Р. С. З. № 61
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

28 травня 2020 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Харківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Харківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 90 років помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 01.11.2017 року складено відповідний актовий запис за № 10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01.11.2017 року виконавчим комітетом Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року № 83 підтверджує, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Харківка, до дня смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Також дана довідка підтверджує, що на день смерті ОСОБА_2 постійно проживав з дружиною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітні діти разом зі спадкодавцем не проживали, в будинку спадкодавця на даний час ніхто не проживає.

Також дана довідка інформує, що спадкоємцями майна ОСОБА_2 І черги за законом є син ОСОБА_1 , 1959 року народження, та дочка ОСОБА_4 , 1955 року народження.

Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Харківської сільської ради не посвідчувався.

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 років в селі Харківка, Маньківського району, Черкаської області, про що 18.09.2019 року складено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18.09.2019 року виконавчим комітетом Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року № 85 підтверджує, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Харківка, до дня смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Також дана довідка підтверджує, що на день смерті в будинку, де була зареєстрована ОСОБА_3 , крім спадкодавця ніхто не зареєстрований, неповнолітніх та малолітніх, які проживали в будинку разом зі спадкодавцем немає.

Також дана довідка інформує, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 за законом є син ОСОБА_1 , 1959 року народження, та дочка ОСОБА_4 , 1955 року народження.

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений виконавчим комітетом Харківської сільської ради 02.07.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №7 на дочку ОСОБА_5 на все майно спадкодавця.

Також, довідка виконавчого комітету Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 18.09.2019 року № 9/06-24, видана ОСОБА_1 , підтверджує, що він постійно проживав разом з ОСОБА_3 , вів спільне господарство, проводив за свої власні кошти похорони ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Харківка Маньківського району Черкаської області.

Разом з тим, спадщину після смерті матері позивач не приймав, оскільки майно заповідане сестрі ОСОБА_4 , і позивач на нього не претендує, так само як і сестра не претендує на спадщину, яка залишилась після смерті батька, заяви про прийняття спадщини вона не подавала.

Після смерті батька ОСОБА_2 у встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де заведено спадкову справу № 111/2017, номер у Спадковому реєстрі: 61647901, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.11.2017 року № 50076662.

При цьому, мати позивача ОСОБА_3 (дружина покійного батька ОСОБА_2 ), подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву від 20.12.2017 року, якою відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка, на виділ частки в спільному майні подружжя та обов`язкової частки у спадщині не претендує. Справжність підпису на даній заяві посвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області та зареєстровано в реєстрі за №38.

Більше із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, в тому числі і ОСОБА_4 , 1955 року народження, яка вказана у довідці виконавчого комітету Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року № 83, що підтверджується наявними матеріалами справи. Спадщину після смерті батька прийняв лише позивач, і нотаріусом оформлено позивачу прийняту спадщину.

Так, 13.09.2018 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., на ім`я позивача видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №111/2017, зареєстроване в реєстрі за № 1424.

Даним Свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 (позивач по справі).

Тобто, позивач переоформив на своє ім`я спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , про що отримав відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.09.2018 року.

Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,9388 га, розташованої в адмінмежах Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 111129, виданого Маньківською районною державною адміністрацією Черкаської області 06.04.2004 року. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Разом з тим, після смерті ОСОБА_2 залишилось інше належне позивачу спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,7231га.

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується відповідною довідкою Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 №86/02-20 та інформацією згідно листа відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 03.03.2020 №К-41/0-0.300-41/138-20 з доданою копією Державного актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №759823 від 16.12.2009 року.

Разом з тим на вказане майно - житловий будинок та земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, на будинок за життя батько не встиг його отримати, на земельну ділянку документ втрачено.

Так, згідно інформації, вказаної у довідці Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 №86/02-20, згідно даних погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_7 , сторінка 65, за ОСОБА_2 рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,7231га.

Листом відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 03.03.2020 №К-41/0-0.300-41/138-20 з доданою копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №759823 від 16.12.2009 року підтверджується, що відповідно записів в реєстраційній книзі було виготовлено на підставі рішення Харківської сільської ради від 17.11.2009 року №29-5/V зареєстровано та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 серії ЯИ №759823 від 16.12.2009 року, що розташована в с. Харківка Маньківського району Черкаської області площею 0,7231га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

В процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.

Згідно листа за вих.№ 166/02-31 від 25.02.2020 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2020 року.

Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батькові ОСОБА_2 майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Згідно наведеної у вказаній постанові інформації нотаріусом повідомлено, що за даними Спадкового реєстру перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи заповітів від імені спадкодавця виявлено не було.

Також повідомлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхою О.В., відкрита спадкова справа № 111/2017 від 29 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 повідомлено, що документи, які посвідчували право власності померлого на зазначене нерухоме майно у нього відсутні і тому надати їх нотаріусу для видачі свідоцтв про право на спадщину неможливо.

Згідно п.п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

У відповідності до пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Оскільки ОСОБА_1 , спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , не було надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа за заявою спадкоємця-позивача заведена, спадкоємець-позивач є таким, що прийняв спадщину за законом, інші спадкоємці за наявною інформацією заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року № 83, у постанові приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхи О.В., від 25.02.2020 року, з урахуванням заяви-відмови від прийняття спадщини ОСОБА_3 , вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Харківка, Маньківського району, Черкаської області, є лише ОСОБА_1 як спадкоємець І черги за законом, позивач по справі.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючих документів, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному, однак за життя він не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ на будинок, який був його власністю, правовстановлюючий документ на присадибну земельну ділянку (державний акт) втрачено, у зв`язку з відсутністю документів лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці у довідці Харківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 №86/02-20, за якою згідно даних погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_7 , сторінка 65, за ОСОБА_2 рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,7231га.

Довідка, видана КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2020 року за №123 підтверджує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 в Маньківському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано.

22.04.2020 року КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 з виготовленням технічного паспорта. Заданими проведеної інвентаризації встановлено, що житловий будинок побудовано у 1960 році, інші надвірні господарські споруди збудовано в період 1958-1980 років, вбиральня у 1990 році.

19.05.2020 року за № 48/18-06 сектором містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Згідно даного висновку, сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивач не може скористатись даним порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується згідно погосподарського обліку сільської ради за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1960 році.

У 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

З метою підтвердження наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області із заявою про надання інформації щодо виготовлення та видачі правовстановлюючих документів на землю на ім`я ОСОБА_2 .

Листом відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 03.03.2020 №К-41/0-0.300-41/138-20 повідомлено, що відповідно записів в реєстраційній книзі було виготовлено на підставі рішення Харківської сільської ради від 17.11.2009 року №29-5/V зареєстровано та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 серії ЯИ №759823 від 16.12.2009 року, що розташована в с. Харківка Маньківського району Черкаської області площею 0,7231га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Також надано засвідчену копію вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я спадкодавця та повідомлено про вартість вказаної земельної ділянки, яка складає 52354,00грн..

Тобто, цим самим підтверджується наявність спадкового майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та видачу правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім`я спадкодавця, який втрачено.

У зв`язку з втратою оригінала вказаного правовстановлюючого документа було замовлено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату.

Наявні обставини не дають можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/482/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 11 червня 2020 року о 9 годині 30 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 11 червня 2020 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 11 червня 2020 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В. Л. Маренюк