ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 675/2772/18
Провадження № 22-ц/4820/840/20
УХВАЛА

27 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21735/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста», яка подана представником Кривінчук Оленою Володимирівною, на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста» про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста» (далі ТОВ СГП «Агрос-Віста») про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

ОСОБА_1 зазначав, що 20 лютого 2008 року було укладено договір оренди землі, за умовами якого він передав в оренду ТОВ СГП «Агрос-Віста» земельну ділянку площею 2,1690 га (кадастровий номер :04:011:0890), розташовану на території Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, а 25 грудня 2010 року була здійснена державна реєстрація цього договору. Позивач вказував, що він не підписував договір оренди землі та не уповноважував сторонніх осіб на такі дії, внаслідок чого оспорюваний правочин вчинений поза його волею та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визнати договір оренди землі від 20.02.2008, який був підписаний від його імені невстановленою особою, недійсним і повернути земельну ділянку з чужого незаконного володіння.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі № 114 від 20.02.2008, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ СГП «Агрос-Віста», об`єктом якого є земельна ділянка, загальною площею 2,1690 га, що знаходиться на території Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

ТОВ СГП «Агрос-Віста» подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Заперечуючи проти позову, ТОВ СГП «Агрос-Віста» зазначило, що сторони фактично виконували зобов`язання за договором оренди, зокрема ТОВ СГП «Агрос-Віста» користувалося земельною ділянкою, а ОСОБА_1 отримував орендну плату. На думку відповідача, ОСОБА_1 отриманням орендної плати фактично визнав та схвалив наявність договірних правовідносин сторін на умовах оспорюваного договору, будь-яких заперечень з приводу укладення чи виконання умов договору не заявляв.

У такий спосіб апелянт фактично обґрунтовує застосування принципу правової визначеності до спірних правовідносин, який ґрунтується на добросовісності дій учасників цивільних відносин (пункт 6 статті 3 ЦК України) та застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки).

Аналогічне правове питання виникло під час перегляду Верховним Судом рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року у справі № 145/2047/16-ц.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року справу № 145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вирішення вказаного правового питання викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики та є підстави для відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Рішення у справі № 145/2047/16-ц та справі, яка переглядається апеляційним судом, ухвалені судами з подібних правовідносин, оскільки має місце схожість об`єктів і предметів правового регулювання, крім того, заявлено тотожні підстави для визнання правочинів недійсними.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 слід зупинити.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, ст. 260, 261, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста» про визнання договору оренди землі недійсним та повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 145/2047/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай