Провадження №2/523/62/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2020 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоді, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при цьому посилався на те, що 10 червня 2018 року в місті Одесі, вул. От. Головатого, біля будинку № НОМЕР_1 сталося ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Yaris» за номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Accent» за номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року по справі № 523/8731/18 ОСОБА_2 було визнано винним в скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП автомобілем отримано механічні пошкодження. Страхова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС». Страховою компанією була перерахована виплата страхового відшкодування у розмірі 28 090, 89 грн., але сума завданої шкоди оцінена в 46 580, 12 грн., тому позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення різниці між отриманою страховою виплатою та реальними витратами у розмірі 18 489,23 грн.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив, в якому посилається на те, що сума заданої шкоди транспортному засобу позивача не виходить за межі суми страхового відшкодування і дану різницю необхідно стягнути зі страхової компанії.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2019 року ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» було залучено у якості третьої особи.

Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити у повному обсязі, ухвалити рішення у його відсутність.

Представник відповідача подала до суду заяву про підтримання відзиву на позов та про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа до суду не з`явилась, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані учасниками справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, 10 червня 2018 року в місті Одесі, вул. От. Головатого, біля будинку № НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Yaris» за номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Accent» за номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року по справі № 523/8731/18 в скоєні ДТП визнано винним ОСОБА_2 .

Цивільнаправова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова група ТАС» згідно полісу АМ 5998000 від 10.04.2018 року.

Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «Страхова група ТАС».

Протоколом огляду транспортного засобу від 27.09.2018 року був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем «Hyundai Accent» за номерним знаком НОМЕР_3 у результаті ДТП.

На підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування, ПАТ «СТРАХОВОЮ ГРУПОЮ «ТАС» було встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 28 090, 89 грн., що підтверджується листом АТ «СГ «ТАС» № 4990 від 03.04.2019 р. Дані кошти були перераховані на рахунок позивача 15.04.2019 року.

Відповідно до звіту № 1955-09-18 про оцінку колісного транспортного засобу від 11.10.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлюючого ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля «Hyundai Accent» станом на 27.09.2018 року склала 30 797,75 грн. Згідно ремонтної калькуляції від 11.10.2018 року фактична вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 46 5809,12 грн.

Листом ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» позивача було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених ОСОБА_1 витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 даного Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи іншій особі, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Таким чином, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 18489,23грн. є безпідставними, оскільки цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 застраховано та фактична сума заданої шкоди транспортному засобу позивача не виходить за межі суми страхового відшкодування відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, позивач не позбавлений можливості звернення до страхової компанії з позовом про виплату іншої невиплаченої суми у межах страхового відшкодування страхувальника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166,1194 ЦК України, ст.ст.35,36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст.12,13,76-81,247, 263-265,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоді, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.05.2020р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: