Справа №: 343/832/20
Провадження №: 2/0343/399/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

27 травня 2020 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, Долинської районної державної адміністрації, Відділу культури, молоді та спорту і взаємодії з громадкістю про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , 26.05.2020 року звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, Долинської районної державної адміністрації, Відділу культури, молоді та спорту і взаємодії з громадкістю про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди , в якому просить:

поновити її на посаду завідувача Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, або на посаду начальника відділу культури, молоді та спорту і взаємодії з громадськістю Долинської районної державної адміністрації 11 березня 2020 року;

стягнути з Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, Долинської районної державної адміністрації на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.03.2020 до дня поновлення її на роботі;

стягнути з Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, або з Долинської районної державної адміністрації на її користь 220 тис.грн. завданої їй моральної шкоди;

судові витрати просить стягнути з відповідача.

Згідно п.1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розглянувши вказану позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ч.1 ст.19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між сторонами по справі наявний спір щодо звільнення з публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року : вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 19) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Судом також прийнято до уваги те, що за змістом пункту 25 Методичних роз`яснень щодо застосування Класифікатора категорій адміністративних справ, затверджених рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 31 жовтня 2013 року № 114 (зі змінами, внесеними рішенням Ради суддів адміністративних судів України від 18 липня 2014 року № 36) категорія «спори щодо звільнення з публічної служби» (пункт 12.3 Класифікатора), серед інших спорів, включає, зокрема, спори щодо: поновлення на службі, стягнення на користь особи несплачених коштів, які належало їй виплатити при звільненні зі служби (військової служби).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба, це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, зміст поняття «публічна служба», охоплює поняття державної служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу», посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Більше того, цей Закон передбачає, що саме ним регулюються відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, якщо інше не передбачено законом. А дія норм законодавства про працю, до яких звертається позивач, поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих Законом України «Про державну службу» (ч. 2 та ч. 3 ст. 5).

Відповідно до ст.38 Закону України «Про державну службу», прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

Із матеріалів позовної заяви та копії трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 25.05.1987р.н., на ОСОБА_1 , вбачається, що позивачка була прийнята на посаду начальника відділу молоді та спорту управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації із присвоєнням 13 рангу державного службовця в порядку переведення з Служби у справах дітей районної держадміністрації. Розпорядженням Долинської РДА від 26.11.2019 року управління молодів та спорту районної державної адміністрації перейменовано в сектор освіти районної державної адміністрації.

Наказом №17-к сектору освіти Долинської районної державної адміністрації від 11.03.2020 року, ОСОБА_1 , начальника відділу молоді та спорту управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації звільнено з роботи 11 березня 2020 року згідно частини 1 пункту 1 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Отже, позивачка на час її звільнення займала посаду державного службовця.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що даний спір стосується публічної служби і на нього, згідно із п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, поширюється

юрисдикція адміністративних судів. Тому, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, їх розгляд має здійснюватися адміністративним судом, оскільки вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

В силу положень ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, передбачений законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення позову є дотримання юрисдикції.

У зв`язку із цим юрисдикція як умова реалізації права на пред`явлення позову тісно пов`язана з процесуальною правоздатністю та компетенцією суду.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Дані вимоги повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Тому суддя відмовляє у відкритті провадження у даній справі, роз`яснивши позивачці право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства, а з урахуванням положень ст. 20 КАС України, саме до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258-260, 354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Сектора освіти Долинської районної державної адміністрації, Долинської районної державної адміністрації, Відділу культури , молоді та спорту і взаємодії з громадкістю про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позовну заяву з додатками повернути позивачці ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу України.

Відповідно до ч.3 Розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), серед інших, строки, визначені статтею 354 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: