Справа № 361/6702/19
Провадження № 2/361/907/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Мельниченко Я.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив :

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30.11.1995р. у Богданівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 31, мотивуючи тим, що через погане відношення відповідача до неї та дітей і через його непристойну поведінку, сімейні стосунки припинені остаточно, збереження сім,ї неможливе, і поновлювати стосунки з відповідачем вона не бажає.

Відповідач відзиву не подав, у підготовчому засіданні просив надати строк для примирення з метою збереження сім,ї.

Ухвалою суд надав сторонам строк для примирення. Після його закінчення від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження і призначення справи про розірвання шлюбу до розгляду, оскільки примирення не відбулось і ніяких до того заходів та дій відповідач не вживав, а його поведінка не змінилась на краще, а навпаки стала ще більш нестерпною.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що на протязі тривалого часу псувались відносини через грубу поведінку чоловіка до неї і дітей, вживання спиртних напоїв, постійні образи і приниження, застосування до неї фізичної сили, постійні конфлікти з нецензурною лайкою у присутності дітей; в черговий раз після побиття позивачки через те, що вона дозволила дочці взяти гроші на лікування без його відома, в серпні 2018року, вона припинила з ним близькі подружні стосунки, перейшла жити в кімнату дочки і перестала з ним спілкуватись. Після того відповідач влаштував нестерпні умови для спільного проживання, чіплявся по дрібницям, ображав і обзивав нецензурно, в тому числі при дітях, виганяв з будинку. Не витримавши таких умов, вона в липні 2019 року вимушена була з дітьми переїхати жити до іншого житла, тоді ж сімейні відносини були остаточно припинені. У подальшому відповідач став приводити в будинок інших жінок, дочка заставала відповідача у спідній білизні з іншою жінкою, в тому числі і у період, коли суд надав строк для примирення. У вказаний строк відповідач ніяких заходів для примирення не вживав, навпаки його поведінка по відношенню до неї стала ще нестерпнішою та образливішою; вважає, що відповідач в дійсності не бажає зберігати сім,ю, а його незгода з позовом є супротивним відношенням до неї і небажанням ділити спільне майно, яке відповідач вважає його особистим і відносно якого обмежує її у користуванні. Просила не продовжувати строк для примирення, який не дає і не може мати позитивного результату, просила розірвати шлюб, який на даний час суперечить моральним засадам, тримає її в постійній напрузі і в стресі, та порушує її права.

Відповідач позов не визнав, не згоден з розірванням шлюбу. По суті справи пояснив, що сімейні стосунки з самого початку не були нормальними; одружитись на позивачці його заставила його мати; що бізнес сімейний організував і вів він один, і набуте майно належить йому, а позивачка у спосіб розірвання шлюбу хоче майно ділити; всі конфлікти в сім,ї виникали саме через поведінку позивачки, яка привласнювала собі зароблені ним гроші та розпоряджається його грошима без його дозволу; стосунки зіпсувались в 2019році, коли дружина «засунула свої руки у його бюджет». Пояснив, що раніше у нього були проблеми з алкоголем, випивав, але вже три місяці не вживає спиртні напої; не зраджував дружині з іншими жінками, але не заперечує, що приводив жінок в будинок, коли позивачка з дітьми переїхала жити в інше житло, оскільки йому необхідна була «розрядка», що не вважає зрадою. Причиною конфлікту в сім,ї вважає те, що дружина його ігнорує, що коли проживали в одному будинку, вона не розмовляла з ним місяцями, і такий недолік у неї сімейний і спадковий, і це його тримало у дратівливому стані. Дружина налаштовує дітей проти нього. Пояснив, що інтимні стосунки припинив з дружиною він у червні 2019року, сімейні стосунки припинені в серпні 2018року. Пояснив, що на протязі наданого судом строку для примирення особисто він ніяких заходів, крім того, що кинув пити, не вживав, але і дружина не вживала таких заходів. Просив не розривати шлюб, бо дружина може передумати розлучатись, але при цьому він не бажає сам вживати будь-які заходи для примирення і змінювати свою поведінку та відношення до позивачки. На запитання, чому він не бажає розлучатись з дружиною, яка його своєю поведінкою і характером не влаштовує, і для чого йому потрібен строк для примирення, відповідач запропонував, щоб позивачка залишила йому все його майно і «йшла на чотири сторони».

Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 30.11.1995р. у Богданівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 31.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини не заявлено. Діти проживають з позивачкою.

Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ухвалою суду від 20.12.2019р. за клопотанням відповідача надано подружжю строк для примирення. Строк не дав позитивного результату. Сторони не примирились.

Сімейні стосунки припинені остаточно, за час наданого строку для примирення стосунки сторони не поновили, і спроб та дійових намагань їх поновити сторони, і в тому числі, відповідач, який просив цей строк, не вживали.

На даний час сторони налаштовані неприязно один до одного; емоційний стан позивачки може характеризуватись як сильне хвилювання і пригніченість; емоційний стан відповідача та його відношення до позивачки, як він це продемонстрував у судовому засіданні, можна охарактеризувати як демонстрація неповаги і недружелюбності до позивачки, легковажне та зверхнє ставлення до неї. Відповідач у наданий за його клопотанням строк для примирення не вжив ніяких заходів для примирення і демонструє небажання такі заходи вживати, навпаки конфлікт між сторонами і їх віддаленість лише поглибилась.

Відповідач не виявив дійсного бажання відновлювати та зберігати сімейні стосунки, не виявив розуміння дійсних причин конфлікту в сім,ї та свого негативного внеску у відносини, перекладаючи всю відповідальність за стосунки на позивачку і не бажаючи будь-що змінювати у собі з метою поліпшення стосунків.

Позивачка категорична у своєму рішенні про розірвання шлюбу, і при наведених нею конкретних обставинах існуючого конфлікту та відносин між подружжям, її думка не може вважатись легковажною, необдуманою чи необгрунтованою. А при таких обставинах суд не вважає доцільним відкладати розгляд справи чи продовжувати строк для примирення.

Суд дійшов висновку, що сторони фактично вже стали чужими, між ними відсутні близькі, теплі, дружні, взаємно поважливі та довірливі стосунки, на яких має будуватись і триматись сім,я та шлюб. Відношення відповідача до позивачки і його бачення сімейних стосунків та відносин в сім,ї не є прийнятним для позивачки, і навпаки відповідач не вважає відношення позивачки до нього і її поведінку та характер прийнятним для нього. Конфлікт між сторонами виглядає як глибокий і невиправний. Стосунки сторін виглядають на даний час як дійсно вичерпані, неперспективні і закінчені. Збереження сім,ї та поновлення сімейних стосунків не відбулось і не вбачається можливим. Шлюб наразі є суто формальним і його збереження суперечило б інтересам кожного з подружжя і неповнолітньої дитини. Тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 110-115 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 30.11.1995р. у Богданівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 31.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк апеляційного оскарження обраховуються з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень ЦПК України. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повне рішення виготовлено 25.05.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова