Справа № 449/331/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді: Борняк Р.О.,

за участю секретаря судових засідань: Баран П.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: розірвати спадковий договір укладений 04.11.2015 року приватним нотаріусом Юзвою Вікторією Яківною між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.11.2015 року приватним нотаріусом Юзвою Вікторією Яківною було укладено спадковий договір між ним та ОСОБА_2 .

Відповідно до умов договору після своєї смерті він передає відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_1 . Натомість ОСОБА_2 , зобов`язується забезпечувати його придатним для носіння одягом та взуттям, здійснювати за ним догляд, надавати необхідну допомогу, надавати побутові послуги, що включають прання постільної та натільної білизни, у випадку його хвороби повний догляд за ним, забезпечення харчуванням, а після смерті поховати на цвинтарі в м. Перемишляни Львівської області.

Стверджує, що від моменту укладення договору відповідач лише кілька разів принесла йому їжу, жодних інших послуг не надавала. На його вимогу помити вікна в квартирі, прибрати, ОСОБА_2 , відмовлялась. З серпня 2018 року відповідач перестала із ним спілкуватись, не приходила, не виконувала жодних умов договору, не відповідала на його телефоні дзвінки, уникала із ним будь-якого спілкування.

В призначене судове засідання позивач не з`явився, однак від останнього надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання теж не з`явився, проте надав заяву, згідно з якою просить проводити розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

04.11.2015 року, приватним нотаріусом Юзвою Вікторією Яківною між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено спадковий договір, який зареєстровано в реєстрі за №3974.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №46896469 від 04.11.2015 р., в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, внесено запис про обтяження №11886527, на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава обтяження: спадковий договір, серія та номер: 3973 від 04.11.2015 р.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно дост. 1302 ЦК Українииза спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (віжчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. ст.1303,1304 ЦК Україниивідчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа. Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження.

Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно умов спадкового договору, зокрема п.11, який було укладено 04.11.2015 року, приватним нотаріусом Юзвою Вікторією Яківною між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №3974, на набувача ( ОСОБА_2 ) покладаються наступні обов`язки: забезпечувати відчужувача ( ОСОБА_1 ) придатним для носіння одягом та взуттям; здійснювати за ним догляд і надавати необхідну допомогу, надавати побутові послуги (прання постільної та натільної білизни, іншого одягу) на прохання відчужувача, у випадку його хвороби чи стану, при якому він не зможе самостійно себе обслуговувати, надавати послуги щодо догляду за ним (подати судно, обміни, поміняти щотижня постіль, а у випадку потреби і більшу кількість раз); забезпечувати відчужувача щоденно трьохразовим харчуванням. Після смерті відчужувача поховати його на цвинтарі в м.Перемишлянах Львівської області згідно з церковними обрядами УГКЦ.

Як вбачається із позовної заяви, позивач стверджує, що від моменту укладення договору відповідач лише кілька разів принесла йому їжу, жодних інших послуг не надавала. На його вимогу помити вікна в квартирі, прибрати, ОСОБА_2 , відмовлялась. З серпня 2018 року відповідач перестала із ним спілкуватись, не приходила, не виконувала жодних умов договору, не відповідала на його телефоні дзвінки, уникала із ним будь-якого спілкування.

Окрім цього, як вбачається із письмової заяви ОСОБА_2 , остання позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судові витрати по справі, що складають 840 гривень 80 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 83, 89, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив :

позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений 04.11.2015 року приватним нотаріусом Юзвою Вікторією Яківною, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №3974.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. О. Борняк