Справа № 159/1270/20
Провадження № 2/159/599/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 03.03.2016 між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АІ/9373740, за яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 . 14.01.2017 в м. Ковелі, по вул. Брестська, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Mercedes-Benz Е220», номерний знак НОМЕР_2 -1, під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2017 у справі № 159/375/17, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Позивачем отримано повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву про виплату страховою відшкодування. На підставі ремонтної калькуляції, заяви на виплату страхового відшкодування, позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого сума страховою відшкодування за договором страхування склала 7000 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована страховою компанією згідно платіжного доручення № ЗР015466 від 13.03.2017. Відповідач, як особа, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте шкода до цього часу так і не була відшкодована. З посиланням на норми ст. 1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача в його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 7000 грн. та судові витрати у справі.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав.

Мотивувальна частина рішення.

З копії полісу № АІ/9373740 вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», строк дії договору з 04.03.2016 до 03.03.2017.

Судом встановлено, що 14 січня 2017 року, о 13 год. 10 хв. в м. Ковелі, по вул. Брестській, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості і дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем, який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Окрім того, ОСОБА_1 , 14.01.2017, о 13 год. 10 хв., в м. Ковелі, по вул. Брестській, керуючи автомобілем марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 , та будучи причетним до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.02.2017 у справі № 159/375/17, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.38.1, п.38.1.1 (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов в тому числі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки автомобіль відповідача був застрахований за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», після настання страхової події позивач, виконуючи умови договору страхування, виплатив страхове відшкодування в розмірі 7000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР015466 від 13.03.2017.

Частиною 3 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідач не відшкодовував збитки потерпілій особі.

Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 7000 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 993, 1187 1188, 1191 ЦК України, на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 31.03.2016 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, банк: Столична філія ПАТ КБ «Приват Банк», IBAN № НОМЕР_5 ) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 31.03.2016 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (, банк: Столична філія ПАТ КБ «Приват Банк», IBAN № НОМЕР_5 ) судові витрати по справі в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскраження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:С. Л. Панасюк