ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/627/20
Провадження № 2/210/1015/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач з 26.03.2004 року по 16.08.2004 року на посаді електрогазозварника в цеху з ремонту технічного обладнання ПП «ВОСХОД», виконував роботи пов`язані з впливом шкідливих хімічних речовин, концентрація яких перевищувала нормативні показники. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини відповідача, ним отримано хронічне професійне захворювання про що складено відповідний акт. У зв`язку з ушкодженням здоров`я, він 14.06.2018 року пройшов огляд МСЕК, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 30% по ХОЗЛ та встановлена третя група інвалідності. 21.05.2019 року позивач повторно пройшов огляд МСЕК за результатами, якого повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності 30% по ХОЗЛ та встановлена третя група інвалідності. Отже, у зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості повною мірою реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває больові відчуття. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, постійно відчуває важкість самопочуття та особливостями лікування. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному станах, також не має можливості приділяти належної уваги своїй родині.

Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, в наслідок ушкодження здоров`я в розмірі 141690,00 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Ухвалою від 07.02.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року клопотання представника ПП «ВОСХОД» адвоката Кірлаш В.В. про проведення розгляду справи з викликом сторін залишено без задоволення.

Представник відповідача ПП «ВОСХОД» адвокат Кірлаш В.В. подав до суду відзив, згідно якого просив ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У відзиві зазначив, що місце роботи, час, перелік та тривалість впливу негативних факторів та речовин на стан здоров`я ОСОБА_1 , а також відповідальних за це осіб, вже було встановлено судом під час розгляд цивільної справи №210/5642/18, а саме під час його роботи в ПАТ «Півд ГЗК» з 23.04.2010 року по 20.10.2016 року (де він працював близько 6,5 років) та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 18.03.2003 року по 18.11.2003 року (де він працював близько 8 місяців). Таким чином, причетність ПП «ВОСХОД», де позивач працював лиш близько 4 місяців у 2004 році до суттєвого погіршення стану його здоров`я, а тим більше до появи у нього професійного захворювання, жодним належним документом, зокрема актом, висновком, судовим рішенням не встановлено.

Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 у період з 26.03.2004 року по 16.08.2004 року працював на підприємстві відповідача (а.с. 34-35).

Відповідно до п. 16 Акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 20.03.2018 року слідує, що професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло за таких обставин, зокрема, працюючи електрогазозварником ПП «ВОСХОД» (26.03.2004 р. - 16.08.2004 р.), виконував роботи пов`язані з впливом шкідливих хімічних речовин, концентрація яких, перевищувала нормативні показники (а.с. 16-19).

Згідно довідки обласної МСЕК від 14.06.2018 року ОСОБА_1 встановлено первинно 30% втрати професійної працездатності з 29.05.2018 року по 01.06.2019 року, та третю групу інвалідності (а.с. 8-9).

Відповідно довідки обласної МСЕК від 21.05.2019 року ОСОБА_1 встановлено 30% втрати професійної працездатності з 01.06.2019 року по 01.06.2021 року, та третю групу інвалідності (а.с. 12, 15).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці.

Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Таким чином, ПП «ВОСХОД» є належним відповідачем по справі.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПП «ВОСХОД» позивач оцінює в розмірі 141690,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнав ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримав 30% втрати професійної працездатності. Згідно виписок з медичної карти, ОСОБА_1 потребує спостереження лікарів, постійний прийом ліків, уникати переохолодження, санаторно-курортне лікування, тощо (а.с. 20-21, 22-23, 24-25, 26-27, 28-29, 30-33).

При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання та відпрацьований період на підприємстві відповідача. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому, суд вважає, що з урахуванням відсотків втрати працездатності та періоду часу, який відпрацьований позивачем на ПП «ВОСХОД», що складає майже 5 місяців, сума компенсації від ПП «ВОСХОД» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 35000,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення 141690,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з ПП «ВОСХОД» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 247, 258, 259, 263 265, 274, 275, 278, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВОСХОД» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «ВОСХОД», , адреса: м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, 5-В, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, внаслідок ушкодження здоров`я 35000,00 /тридцять п`ять тисяч/ гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного підприємства «ВОСХОД», , адреса: м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, 5-В, на користь держави судовий збір в розмірі 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 /вісімдесят/ копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 22 травня 2020 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко