ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 6-55/11
номер провадження 6/695/57/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали клопотання, подане адвокатом Пилипенком Ростиславом Борисовичем в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів про забезпечення виконання виконавчого провадження - тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся адвокат Пилипенко Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про скасування заходів про забезпечення виконання виконавчого провадження - тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 15.04.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області видав виконавчий лист по справі №2-288/2010 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» грошової заборгованості в сумі 213527,91 грн. за договором №Z017 від 22.05.2007 року.

У подальшому вказаний виконавчий лист був скерований до Золотоніського міськрайонного відділу ДВС для його примусового виконання.

У межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-288/2010 державними виконавцями відділу ДВС Золотоніського МРУЮ двічі було подано до місцевого суду подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Так спочатку ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2011 року, а потім ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2014 року було задоволено подання державного виконавця відділу ДВС Золотоніського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань за виконавчим листом №2-288/2010 від 22.06.2010 року.

Заявник наполягає, що виконавче провадження в рамках якого на нього двічі було накладено відповідне обмеження завершено, саме виконавче провадження за закінченням строків його зберігання знищено, строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання давно минув. Повторно стягувач вказаний виконавчий лист до примусового виконання не звертав, що свідчить про втрату у нього інтересу до його виконання, однак вказані обмеження не скасовані та продовжують діяти в чому вбачається суттєве обмеження прав ОСОБА_1 .. За таких обставин заявник звернувся до суду із вказаною заявою про скасування заходів про забезпечення виконання виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пилипенко Р.Б. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності на задоволенні вказаного клопотання наполягав

Представник Золотоніського міськрайонного віділу ДВС Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти скасування тимчасового обмеження стосовно ОСОБА_1 не заперечує.

Суд, враховуючи належне повідомлення усіх учасників справи про час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вказаної заяви виходячи із наступного.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2010 року по справі №2-288/2010 були задоволені позовні вимоги ВАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення із ОСОБА_1 грошової заборгованості в сумі 213527,91 грн. за договором №Z017 від 22.05.2007 року.

На підставі вказаного рішення суду Золотонським міськрайонним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист, який був звернутий до виконання.

У рамках здійснення виконавчого провадження по вказаній справі 11.05.2011 року державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, яке 20.05.2011 р. ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №6-55/2011 було задоволено та та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчому листу у справі за №2-288/2010.

Судом встановлено, що після прийняття вказаних судових рішень виконавчий лист №2-288/10 від 22.06.2010 року було повернуто за постановою державного виконавця стягувану згідно п.2 ст.37 Запону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення).

10.11.2014 року, повторно, у рамках здійснення виконавчого провадження по вказаній справі державний виконавець знову звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, яке 10.11.2014 р. ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі №695/4607/14-ц було задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання ним своїх зобов`язань по виконавчому листу у справі за №2-288/2010.

22.03.2017 року державний виконавець повернув без відкриття провадження виконавчий документ, у зв`язку з несплатою стягувачем авансового внеску, що стверджується відповідним повідомленням про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, який міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що стягувач ПАТ «ВіЕйБі Банк» оскаржив вказані дії державного виконавця до суду, однак ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2017 року у задоволенні даної скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» було відмовлено.

Заявник наполягає, що на даний час відпали підстави для забезпечення виконання судового рішення, оскільки виконавче провадження давно завершено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання завершився.

Станом на час розгляду матеріалів справи виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №2-288/2010 відсутні, що стверджується в тому числі даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився.

Сам же Золотоніський міськрайонний відділ ДВС, за ініціативою якого і були застосовані вказані обмеження, проти їх скасування не заперечував, про що зазначено у заяві останнього.

Таким чином скалася ситуація, коли виконавчі провадження, в рамках яких були застосовані відповідні обмеження у праві виїзду особи за кордон давно завершені, виконавчі дії не здійснюються, а у самого виконавчого листа завершився строк на його пред`явлення.

Між тим, відповідно до до ч.5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (який діяв станом на час накладення вказаної заборони), передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Разом із тим судом встановлено, що на сьогодні відпали всі підстави для існування такого обтяження, оскільки справа розглянута, а рішення по ній набрало законної сили, а виконавчі дії по виконанню вказаного рішення суду фактично не здійснюються, виконавчі провадження, в рамках виконання яких і було накладено вказану заборону, припинені.

Подальше існування обтяження є безпідставним та обмежує права заявника.

Отже, з метою захисту прав та інтересів заявника, відсутністю потреб у застосуванні заходів забезпечення виконавчого провадження, а також у відповідності до норм процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення виконавчого провадження.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Пилипенком Ростиславом Борисовичем в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів про забезпечення виконання виконавчого провадження - тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати захід забезпечення виконавчого провадження, а саме: тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за межі України, яке застосовано ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2011 року по справі №6-55/2011.

Скасувати захід забезпечення виконавчого провадження, а саме: тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за межі України, яке застосовано ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2014 року №695/4607/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.