Справа № 459/1293/20
Провадження № 2/459/831/2020
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2020 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Рудаков Д.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем розірвати, дитину залишити проживати з нею.

Так, позовна заява містить дві самостійні вимоги немайнового характеру.

Позивач при зверненні до суду із цим позовом сплатила 840,80 грн. судового збору.

Позивачем порушено вимогу ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки сплачено судовий збір не в повному обсязі.

У відповідності до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного вище, позивач повинна доплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. та надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Водночас, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким чином, умовою звільнення від сплати, відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат за правилами ЦПК України є лише майновий стан сторони. Майновий стан повинен підтверджуватися відповідними засобами доказування, випискою про рух коштів, довідкою відповідної фінансової установи, тощо.

Слід зазначити й про те, що позивач вправі подати до суду відомості про суми нарахованих/виплачених їй доходів за відповідний період згідно з даними Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України, що надаються відповідним державним податковим органом за заявою громадянина за місцем його реєстрації, які б підтверджували, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, у розмірі, встановленому в п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного вище, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк у 10 днів для усунення указаних вище недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, судя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

В разі, якщо недоліки не будуть усунені у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. І. Рудаков