Єдиний унікальний номер справи 235/1738/20
Номер провадження 2-к/235/3/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ Донецької області цивільну справу за клопотанням Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації, яке направлене через Східне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Кемерово від 20.04.2017 року по справі № 2-2075/2017 за позовною заявою Акціонерного товариства «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» до ОСОБА_1 про стягнення необґрунтованого (безпідставного) збагачення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло клопотання Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

З супроводжених матеріалів вбачається, що суддею Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації Ісаковою О.І. на підставі і у відповідності до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної в м. Мінськ Республіки Білорусь 22.01.1993 року (в редакції протоколу від 27.03.1997 року) на розгляд Компетентному суду України направлено клопотання Акціонерного товариства «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» про надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Кемерово від 20.04.2017 року по справі № 2-2075/2017, за яким відповідачем (боржником) є громадян України ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2020 року клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визнано таким, що подано з дотриманням порядку, передбаченого ст. 465 ЦПК України, в строк, визначений ст. 463 ЦПК України, за формою та змістом відповідає ст. 466 ЦПК України, тому призначено до розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 467 ЦПК України про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Відповідно до матеріалів доручення іноземного суду - місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів № 1085р від 07.11.2014 року м. Донецьк Донецької області є містом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З 27 листопада 2014 року державним підприємством «Укрпошта» зупинено приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, в зв`язку з чим неможливо направити судову повістку-повідомлення на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), оскільки приймання та доставка поштової кореспонденції до м. Донецьк Донецької області не здійснюється.

Приписами п. 19 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України, зокрема Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Оголошення про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 14:00 годину 21 травня 2020 року розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, згідно матеріалів доручення останньо відомі адреси фактичного проживання (перебування) ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Судом здійснено запити до Ворзельської селищної ради Київської області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про надання інформації про місце проживання ОСОБА_1 .

Згідно листа виконавчого комітету Ворзельської селищної ради Київської області № 02-15/73 від 23.03.2020 року інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

Згідно листа Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області № б/н від 08.04.2020 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться.

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області № б/н від 29.04.2020 року ОСОБА_1 зареєстрованим / знятим з реєстрації не значиться.

Також, під час підготовки доручення про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду до розгляду, - встановлено, що боржник ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність, адреса робочого місця: Київська область, м. Буча, вул. Шевченка, буд. 58, оф. 6 (дані з офіційного сайту Єдиний реєстр адвокатів України). З огляду вказаного, судом надіслано виклик також за цією адресою.

ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі.

Згідно ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Суд, розглянувши клопотання, надавши правову оцінку матеріалам справи, - приходить до наступних висновків.

Національним законодавством України процедура визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів регламентується положеннями статей 462, 468 розділу ІХ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних держав у м. Мінську 22 січна 1993р., учасницями якої є Україна і Російська Федерація, яка була ратифікована Верховною Радою України із застереженнями, - Україна взяла на себе зобов`язання визнавати і виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції.

Статтею 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін - рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Конвенції суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Так, заочним рішенням Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації від 20 квітня 2017 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» стягнуто необґрунтоване (безпідставне) збагачення в сумі 134 582 російських рублів, проценти за користування грошовими коштами в сумі 820 російських рублів, судові витрати в сумі 4000 рублів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Клопотання АТ «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» подано через Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), що відповідає порядку, встановленому частиною 1 статті 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та ч. 2 ст. 465 ЦПК України.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Довідкою Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації підтверджено, що заочне рішення від 20.04.2014 року по справі № 2-2075/2017 не оскаржене, набрало законної сили 16.08.2017 року, на території Російської Федерації не виконувалося. Клопотання стягувача до Компетентного суду України про примусове виконання рішення зареєстроване 13.12.2019 року. Таким чином строки пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання не порушені, відповідають ст. 463 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї Постанови від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Суд, з огляду на вищевказане, враховуючи, що при розгляді клопотання Акціонерного товариства «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» про визнання та надання дозволу на виконання на території України заочного рішення Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації від 20 квітня 2017 року по справі № 2-2075/2017 не встановлені обставини, передбачені ст. 55 Мінської Конвенції та ст. 463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, - вважає клопотання обґрунтованим.

З урахуванням вказаного, наявні правові підстави для визнання заочного рішення Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації від 20 квітня 2017 року по справі № 2-2075/2017 за позовною заявою АТ «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» до ОСОБА_1 про стягнення необґрунтованого (безпідставного) збагачення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Згідно ч. 6 ст. 467 ЦПК України розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Керуючись ст. ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст. ст. 462-467 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Акціонерного товариства «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля», направлене Центральним районним судом м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації, яке надійшло через Східне міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення Центрального районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації від 20 квітня 2017 року по справі № 2-2075/2017, яким з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» стягнуто незаконне збагачення в сумі 134582 рублів, проценти за користування грошовими коштами в сумі 820 рублів, витрати з оплати державного мита в сумі 4000 рублів, а всього 139 402 рублів.

На підставі ухвали суду, що набрала законної сили, видати виконавчий лист.

Згідно ст. 469 ЦПК України ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржене протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року строки визначені, зокрема, статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Суддя: