Справа № 426/1721/20
РІШЕННЯ

іменем України

( заочне)

26 травня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Луганська в особі органу місцевого самоврядування Луганської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та легкового автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно заповіту від 07.03.1991 року померла ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заповідала онуку та сину позивача ОСОБА_2 . Однак, останній подав заяву про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 . Інші спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Позивач звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини після померлої ОСОБА_4 на вищевказане майно - легковий автомобіль та квартиру та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна у вигляді легкового автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, через те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про спадкову квартиру відсутня.

Вважає єдиним способом захисту своїх спадкових прав визнання за ним права власності на спадкове майно квартиру.

Тому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на двокімнатну квартиру, загальною площею - 42,40 кв.м., житловою площею 26,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 березня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. належним чином завірену копію Спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11 березня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" ( а.с. 117-118, 120-121), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.

У судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву про справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

26 травня 2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.08.2019 року про встановлення факту родинних відносин (а.с. 52-53).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30 травня 2019 року (а.с.82).

Померла ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією домової книги (а.с.83-84).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді транспортного засобу марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав померлій на підставі технічного паспорту автомобіля НОМЕР_3 , виданим 15 липня 1989 року ОРЕО УДАІ УВС Ворошиловградської області (а.с.100) та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.02.1991 року, зареєстрованого в МКП Бюро технічної інвентаризації м. Луганська за реєстровим № 243/48128 (а.с.8-9).

10 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 ( а.с.77) та отримав 08.01.2020 свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.105).

Згідно заповіту від 07.03.1991 року померла ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заповідала онуку третій особі ОСОБА_2 (а.с.92).

Третя особа ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 на користь батька - позивача ОСОБА_1 , що підтверджується поданою нотаріусу завою від 03.10.2019 (а.с.97).

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. №5/02-31 від 09.01.2020 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про зареєстровані речові права на зазначену квартиру (а.с. 109).

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 16.08.2020 року ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 складає 108700,00 грн. (а.с.18-36).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.07.2019 року), витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори від 10.07.2019 року), копією Спадкової справи № 125/2019 (а.с. 77- 109).

Позивач зазначив у позовній заяві, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності померлій матері ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.02.1991 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Могильною Т.Н. за реєстром № 1-446 та зареєстрованого 15.04.1991 в МКП Бюро технічної інвентаризації м.Луганська за реєстровим №243/48128, інвентаризаційна справа № 37288.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору купівлі-продажу квартири від 28.02.1991 року та копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстрованого 15.04.1991 в МКП Бюро технічної інвентаризації м. Луганська за реєстровим № 243/48128 (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» /в редакції від 01.07.2004 року/ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» / в редакції на день розгляду справи/ речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов, зокрема, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Дослідивши вищевказані докази, суд дійшов висновку, що за померлою ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку, що діяв на момент виникнення речових прав на нерухоме майно, МКП Бюро технічної інвентаризації м. Луганська було зареєстровано право приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири від 28.02.1991 року.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч.1 ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Постанова Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15 містить правову позицію, згідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою.

Законом України « Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину після смерті матері, не може скористатись у повному обсязі своїм правом на спадкове майно та позбавлений іншої можливості захистити свої права, крім визнання його права власності на майно в судовому порядку, а тому за позивачем слід визнати право на власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом саме після померлого батька.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Луганська в особі органу місцевого самоврядування Луганської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею - 42,40 кв.м., житловою площею 26,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.П. Бабічева