Справа № 415/2142/20
Провадження № 2/415/926/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючої судді Грибанової Л.О.,

за участі секретаря Гаврилюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лисичанська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 435. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки з відповідачем були припинені з квітня 2018 року, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. На примирення не згоден та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Малолітня дитина залишається проживати разом із відповідачем. Просив розірвати шлюб, зареєстрований 05 жовтня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 435, між ним та ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05 жовтня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 05 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 435. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - Доровських.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 191. Батьком записаний - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 .

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 81, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 110, 112-114 СК України, суд,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 05 жовтня 2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 435, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ).

Із урахуванням вимог пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначений строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Суддя Л.О. Грибанова