Справа №583/1411/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/816/987/20 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Хвостика С. Г. (суддя-доповідач), Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» - Тимошенка Сергія Анатолійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , та Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2020 року в складі судді Ільченко В.М., ухваленого у м. Охтирка, повний текст якого складений 21 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення державного реєстратора.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки площею 5,2966 га, у межах згідно з планом на території Бакирівської сільської ради Охтирського району Сумської області, з них 4,7491 га - рілля, кадастровий номер :01:001:0225 та 0,5474 га - сіножаті, кадастровий номер :01:001:0226. У серпні 2018 року вона дізналась, що 31 жовтня 2017 року державним реєстратором Фальченком Ю.Л. без її відома було проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 4,7491 га, кадастровий номер :01:001:0225, яка належить їй на праві власності, на підставі укладеного з ПрАТ «Райз-Максимко» договору оренди землі від 30 жовтня 2017 року за № 336/17.

Посилаючись на обставини того, що оспорюваний нею договір оренди земельної ділянки вона не підписувала, згоди на укладення цього договору не надавала, будь-якого представника для його укладення не уповноважувала, позивач просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2017 року за № 336/17, укладений між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_1 , площею 4,7491 га, кадастровий номер :01:001:0225, строком на 10 років та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37908444 від 02 листопада 2017, прийняте державним реєстратором Фальченком Ю.Л., згідно якого зареєстровано договір оренди землі від 30 листопада 2017 року за №336/17.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2017 року за № 336/17, укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 4,7491 га, кадастровий номер :01:001:0225, строком на 10 років.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37908444 від 02 листопада 2017 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційної служби» В`язівської сільської ради Сумської області Фальченком Юрієм Леонідовичем про право оренди Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на земельну ділянку площею 4,7491 га, строком на 10 років з правом пролонгації, згідно договору оренди землі від 30 жовтня 2017 року за № 336/17, орендодавець - ОСОБА_1 (номер запису про інше речове право: 23153040).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на користь ОСОБА_1 5624 грн 40 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5624 грн 40 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Вказане рішення суду відповідачі ОСОБА_3 та ПрАТ «Райз-Максимко» оскаржили в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , посилаючись неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставини того, що дана справа в частині оскарження рішення відповідача ОСОБА_3 , як державного реєстратора, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як належить до компетенції адміністративних судів. Крім того, як стверджує відповідач, він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду даної справи судом першої інстанції, тому був позбавлений права на захист. Відповідач також вважає безпідставним стягнення з нього судових витрат, оскільки позивач такі вимоги до нього не пред`являла та не надала документів, що підтверджують факт їх понесення. В апеляційній скарзі також йдеться і про те, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі, ураховуючи, що позов пред`явлений до нього як до фізичної особи, а не як до акредитованого суб`єкта, який на час проведення реєстраційних дій перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області. Відтак, на думку відповідача, саме ця юридична особа є належним відповідачем у даній справі. До того ж, як зауважив відповідач, законних підстав для відмови у державній реєстрації оренди земельної ділянки не було.

У своїй апеляційній скарзі ПрАТ «Райз-Максимко», посилаючись на неповне встановлення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати у ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, як зауважив відповідач, суд першої інстанції не дав належної оцінки обставинам того, що оспорюваний позивачкою договір оренди землі був переукладений після того, як закінчив дію укладений нею договір оренди земельної ділянки. Переукладання договору оренди землі від її імені здійснив представник ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої секретарем Бариківської сільської ради від 28 листопада 2014 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1062. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі посилається на зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки позов фактично подано в інтересах іншого підприємства, тобто, не відповідає вільному вибору та внутрішній волі позивача, а також йдеться і про те, що позивач була обізнана з тим, що від її імені представник уклав оскаржений договір оренди, так як вона отримувала орендну плату за користування спірною земельною ділянкою.

27 травня 2020 року до Сумського апеляційного суду надійшла заява відповідача ПрАТ «Райз-Максимко» про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 145/2047/16-ц.

Заява про зупинення провадження у справі мотивована тим, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду прийнято до розгляду цивільну справу № 145/2047/16-ц у подібних до даної справи спірних правовідносинах, зокрема, щодо подібного предмета спору, змісту позовних вимог, обставин, які суд має встановити у даному спорі, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ПрАТ «Райз-Максимко» Тимошенка С.А. про задоволення клопотання та представника позивача ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду визначила, що є підстави для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15. Крім того, як зазначено в ухвалі Верховного Суду, справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у сфері визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, на тій підставі, що він не підписаний наймодавцем (орендодавцем).

Мотивуючи підставу для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначила, що існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування пункту 6 статті 3 ЦК України та доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) у спорах про недійсність договору для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2019 року прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_6 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

На підставі вищезазначеного, приймаючи до уваги те, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду знаходиться цивільна справа у подібних правовідносинах, які стосуються проблемних питань у спорах про недійсність договорів оренди землі, однак станом на 28 травня 2020 року остаточне рішення Великої Палати Верховного Суду за результатом перегляду справи № 145/2047/16-ц у Єдиному державному реєстрі судових рішень не оприлюднено, тому колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у даній цивільній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої цивільної справи № 145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Отже, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 252 ч. 1 п. 10; 253 ч. 1 п. 14; 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 583/1411/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення державного реєстратора до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 145/2047/16-ц за позовом ОСОБА_6 до Селянсько-фермерського господарства «Терра» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повне судове рішення складено 29 травня 2020 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко