Справа № 296/4237/20
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2020 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/4237/20 за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства "Сєтам", ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль", Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославовичем про визнання електронних торгів недійсними

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 22.05.2020 до Корольовського районного суду м.Житомира надішов позов ОСОБА_3 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «Сєтам», ОСОБА_2 , у якому позивача просив:

(1) визнати недійсними електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 проведені 14.04.2014 року ДП «Сєтам», скасувавши протокол про проведені електронні торги від 14.04.2020 року № 474652, акт про проведені електронні торги від 30.04.2020 року відносно цієї квартири.

(2) визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів N395 видане Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 06.05.2020 на ім`я ОСОБА_2 , скасувати рішення приватного нотаріуса Сєтака про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 52153753 від 06.05.2020 року реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

1.2. Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

1.3. Подана заява обґрунтовувалась тим, що позивачем оскаржуються електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_1 та свідоцтво про придбання вказаного нерухомого майна з прилюдних торгів. Посилаючись на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ускладнення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, можливості відчуження нерухомого майна, останній вказував на існування необхідності у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру.

ІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

2.1. Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Згідно із частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Відповідно до частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

2.4. За змістом частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

2.5. Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

ІІІ. РОЗ"ЯСНЕННЯ ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ

3.1. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 надані наступні роз`яснення щодо застосування інституту забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ІV. МОТИВИ СУДУ

4.1. Зміст позовної заяви свідчить про те, що між ОСОБА_3 , Корольовським відділом державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «Сєтам», ОСОБА_2 виникли спірні правовідносини, пов`язані з визнанням недійсними електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 та скасування свідоцтва на спірну квартиру.

4.2. У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на спірну квартиру АДРЕСА_1 та вказує, що у випадку невжиття такого заходу може бути утрудненим подальше виконання рішення суду у справі.

4.3. Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

4.4. Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

4.5. Такого самого висновку, дійшов Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду у у постанові від 05.02.2020 у справі № 490/3925/19.

4.6. При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії.

4.7. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено наявність обставини, які б могли свідчити про реальну, а не ілюзорну загрозу вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а викладені в заяві посилдання є лише непідтвердженими припущеннями позивача.

4.8. За таких обставин суд не вбачає наявності фактичних та правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у справі №296/4237/20.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі №296/4237/20 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя К. В. Шалота