Справа № 766/8177/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Казанцева Світлана Анатоліївна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

25 травня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, у якому просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , седан; визнати право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , седан за відповідачем; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Станом на 29 травня 2020 року провадження у справі не відкрито.

28 травня 2020 року заявник, через свого представника подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , седан, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого 18.09.2019 р. ТСЦ 6541.

Заявник у своїй заяві вказує, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена тим, що ним подано до суду позов про поділ спільного майна подружжя, яке було ними набуте під час перебування у шлюбі.

У зв`язку з тим, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2020 року заяву про забезпечення позову, подану 25.05.2020 року, повернуто на підставі п. 6 ст. 153 ЦПК України, що змушує його повторно звернутися до суду з вказаною вимогою.

В обґрунтування заяви вказує, що з інформації з сайту AUTO RIA, 15.05.2020 р. відповідачкою розміщене оголошення про продаж автомобіля за ціною 11900 доларів США, до цього оголошення додані фото автомобіля, на яких чітко вбачається номер автомобіля - НОМЕР_3 , фотографій більше 10 штук.

Зазначає, що ідентифікувати автомобіль можна за номером державної реєстрації: державний номер на фото автомобіля, що розміщене на сайті НОМЕР_3 , що є державним номером автомобіля відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого 18.09.2019 р. ТСЦ 6541, в якому також зазначено державний номер НОМЕР_3 , тобто це автомобіль відповідача, який подружжя придбало у шлюбі.

Оглянувши це оголошення заявник зрозумів, що це сімейне авто, згоди на продаж якого він не надавав, відповідач самовільно прийняла рішення про розпорядження спільним майном.

Таким чином, вважає, що це майно в будь-який час може бути відчужене третім особам, і в разі здійснення такого відчуження це позбавить позивача права власності на Ѕ частину цього авто, а також унеможливить виконання рішення, ухваленого на користь позивача у подальшому. Крім того, в разі відчуження майна третій особі позивачу доведеться звертатися з іншим позовом до відповідача, при цьому позивачем сплачений судовий збір, змінити і предмет і підстави позову після його прийняття буде неможливо.

Оскільки основною метою подання позову до суду є захист порушеного права, а рішення суду є результатом захисту такого права, то невиконання такого рішення у майбутньому є неприпустимим, що й обумовило звернення до суду з вказаною заявою.

У відповідності із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 ст. 153 ЦПК України встановлено правило, відповідно до якого, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, ст. 151 ЦПК України визначено форму та зміст заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування(для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб, заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову, та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, вважаю, що вона вищевказаним вимогам не відповідає.

Зустрічне забезпечення врегульовано статтею 154 ЦПК України, у сенсі положень якої застосування зустрічного забезпечення передбачає певну мету, а саме забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно із ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтування доцільності вжиття кожного з них.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, звертаючись із заявою про забезпечення позову 28.05.2020 року заявник як на доказ належності на праві власності ОСОБА_2 автомобіля марки VOLKSWAGEN модель PASSAT, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , посилається на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , видане 18.09.2019 р. ТСЦ 6541.

А доказів на підтвердження того, що на час звернення до суду вказаний автомобіль продовжує перебувати у власності ОСОБА_2 подана заява не містить. Таким чином, суд констатує, що з поданої заяви та матеріалів(копія інформації з сайту AVTO RIA ) не можливо встановити, кому на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову належить зображений на фото автомобіль та не дає можливості встановити реальний стан права власності саме ОСОБА_2 на спірне майно на час звернення заявника до суду з заявою про забезпечення позову, а як наслідок встановити чи не зачіпає права та інтереси третіх осіб вимога про забезпечення позову. Така інформація може бути надана заявником шляхом отримання витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, щодо належності транспортного засобу фізичній особі.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що, з долучених до заяви роздруківок з сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 RIA (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вбачається, що продавцем автомобіля (особа яка розмістила фото спірного авто) - зазначено ім`я « ОСОБА_3 », що не встановлює беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_2 розмістила оголошення на сайті.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без дотримання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого на підставі ордеру діє адвокат Казанцева Світлана Анатоліївна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову про поділ майна подружжя повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 29.05.2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Є.М. Булах