Справа №485/217/18
Провадження № 4-с/485/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Снігурівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії державного виконавця,

встановив:

12 травня 2020 року боржник ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № 56380373 з примусового виконання виконавчого листа №485/217/18, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 04 травня 2018 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) батька, починаючи з 14 лютого 2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Столярик А.О. від 25 липня 2018 року про арешт коштів боржника та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а також просив визнати незаконним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 06 травня 2020 року, зняти арешт з карткових рахунків.

У вказаній скарзі заявник просив поновити строк на подання скарги у зв`язку з його пропуском з поважних причин, посилаючись на те, що намагався досудово врегулювати питання з державним виконавцем та про існування заборгованості і наявності обмежень дізнався лише 06 травня 2020 року за з`ясування питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засідання заявник пояснив, що про існування оскаржуваних постанов дізнався у вересні 2018 року, сплативши зазначену у постанові суму боргу вважав її погашеною, а постанови скасованими, після цього за сімейними обставинами аліменти не сплачував, 10 квітня 2020 року його було зупинено працівниками поліції та складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом при наявності обмежень, з яким він не погодився, після цього працював та за нагоди вирішив звернутися до суду із даною скаргою.

Представник Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, надала заперечення на скаргу, згідно з якими просила скаргу ОСОБА_1 розглядати у її відсутність та залишити її без задоволення, посилаючись на таке. На примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист № 2/485/284/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей. 14 травня 2018 року відкрито виконавче провадження. 25 липня 2018 року постановами державного виконавця щодо боржника встановлені обмеження, у тому числі і у праві виїзду за межі України, арешту коштів. Вказні постанови після отримання боржником не оскаржувалися, що свідчить про пропуск ним строку на звернення до суду зі скаргою.

Стягувач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши скаржника, вивчивши зміст скарги, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, як зазначає заявник у своїй скарзі, в серпні 2018 року він отримав по пошті виклик державного виконавця ОСОБА_3 О., розрахунок заборгованості та постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт коштів боржника, натомість до суду заявник звернувся 12 травня 2020 року.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об"єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов"язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, без поважних причин, оскільки про встановлення обмежень йому стало відомо ще в серпні-вересні 2018 року, до суду із скаргою він звернувся лише 12 травня 2020 року, при цьому, наведені ним обставини в обгрунтування поважності причин пропущеного строку не пов"язані з істотними труднощами, які б могли об"єктивно зашкодити йому своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк, тому скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця в частині визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про арешт коштів боржника та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, зняття арешту з карткових рахунків, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 260, 448, 449 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 у поновленні строку для подання скарги на дії державного виконавця в частині визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про арешт коштів боржника та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, зняття арешту з карткових рахунків - залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця в частині визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця про арешт коштів боржника та тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, зняття арешту з карткових рахунків - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, скаргу якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою https://sn.mk.court.gov.ua/sud1422/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ "Прикінцевих положень" ЦПК України.

Суддя

Дата складання ухвали 26.05.2020.