Справа № 286/623/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Щипська І. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: Комунальне підприємство ''Гарне Місто'' Овруцької міської ради Житомирської області , -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2020 року ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим, приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_2 .

В обгрунтування вимог зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 . В даному будинку прописана рідна дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання у вказаному будинку не проживає, однак не має наміру добровільно знятись з реєстрації. Будинок перебуває у приватній власності позивача , реєстрація відповідача у ньому, перешкоджає праву позивачу користуванням даним житлом. Вказані обставини перешкоджають позивачу на власний розсуд вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 28.03.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представник третьої особи ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 25.03.2020 року, про що свідчить повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2020 року № витягу 201046360 (а.с.4).

Згідно довідок Овруцької міської ради Житомирської області від 19.02.2020 року №375 та від 24.02.2020 року №394, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , але фактично не проживає за вказаною адресою з 2004 року (а.с.5,6).

Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом.

Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку, її необхідно визнати такою, що втратила право на користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 840,80 грн..

Керуючись ст.ст. 81,141,263-265,272,273,280-285,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16,317,319,321,383,386,391,405 ЦК України та 150 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 , в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч