Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
18 травня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі - Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
Окрім того, позивач зазначає, що протягом тривалого часу у зв`язку із пошкодженням його автомобіля він змушений був змінити встановлений спосіб життя, відчувати дискомфорт від неможливості користуватися власним автомобілем, втрачати зайвий час та пересування без автомобілю, у зв`язку з чим позивач зазнав душевних страждань через пошкодження свого майна. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінив у 10 000,00 грн., та ця сума враховує в себе негативні наслідки у виді порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральні страждання, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.02.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Згідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Обставини справи, встановлені судом.
25 квітня 2018 року, близько о 16 год. 50 хв., ОСОБА_2 , рухався на велосипеді по АДРЕСА_1 в бік вул. Адміральській зі сторони вулиці Спаській, здійснив проїзд перехрестя в невстановленому для цього місці, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 4.7, 6.6 «в» Правил дорожнього руху України, про що працівниками патрульної поліції був складений протокол серії НОМЕР_2 .
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.06.2018 року на ОСОБА_2 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (матеріали адміністративної справи №3570/1 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності).
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.
Транспортний засіб Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Subaru Outback, держаний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "УПСК" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3813414.
Відповідно до п. 1.5 ст. 1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.
За такого, відповідності до вимог п. 1.5 ст. 1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" цивільно-правова відповідальність власників велосипедів не підлягає обов`язковому страхуванню.
Вказані обставини виключають можливість позивача звернутися до страхової компанії із заявою про отримання страхового відшкодування в порядку ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки велосипед не є забезпеченим транспортним засобом в силу вказаного вище закону.
У відповідності до абзацу 16 пункту 1.10 Правил дорожнього руху, велосипед - транспортний засіб, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.
Тобто велосипед, як транспортний засіб, є джерелом підвищеної небезпеки.
Згідно ч.1 дост.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст.1192 ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3) Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Судом встановлено, що шкода безпосередньо спричинена відповідачем ОСОБА_2 .
Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 1167, 1172 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно вказаної Постанови, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду лише у випадку доведеності її вини та коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, іншими нормативними актами, які встановлюють відповідальність за заподіяння такої шкоди.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приймаючи до уваги вищезазначені принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, із врахуванням характеру завданої шкоди позивачу, обсяг та глибину моральних страждань, які він переніс, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено: 18 травня 2020 року.

Суддя Н.П. Черенкова