Справа № 379/406/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису №96 від 21.09.2019 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключивши відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, а також змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позов визнають в повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і, співставивши їх з матеріалами справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з відповідачем ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 до 25.07.2019. Їх шлюб було розірвано рішенням Таращанським районним судом Київської області 24.06.2019, яке набрало законної сили 25.07.2019, справа №379/666/19. Проте фактично їх шлюбні відносини були припинені раніше. Вище вказаним рішенням суду, зокрема абзацом другим вступної частини, встановлено, що з початку 2017 року сторони припинили спільне проживання, спільний бюджет не вели та шлюб мав формальний характер.

Позивачка, в період часу з 2017 року і по даний час проживає спільно без реєстрації шлюбу, з відповідачем ОСОБА_2 , тобто фактично ведуть сімейні відносини як чоловік та жінка та ці відносини мають постійний характер. Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , але в зв`язку з тим, що на момент його народження шлюб між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 не був офіційно розірваний, саме він був записаний батьком дитини, відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України. Дане стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, де у графі підстава запису відомостей про батька зазначено актовий запис про шлюб №102 від 25.08.2007 (а.с. 21-22). Так, відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком дитини зазначений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його сином та не заперечує про визнання його батьком дитини, а відповідач по справі ОСОБА_3 не заперечує проти того, що шлюбні відносини між ним та позивачкою ОСОБА_1 припинилися з 2017 року, тобто за довго до народження дитини батьком якої він записаний за формальних обставин визначених законодавством, що регулюють питання реєстрації народження дитини.

Водночас, факт проживання однією сім`єю позивачки ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 та народження в них від проживання в цивільному шлюбі сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджують свідки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована та проживає АДРЕСА_2 ) (а.с.17-20).

Також, дані обставини підтверджуються копією акта про реєстрацію і проживання №278 від 04.10.2019 року, відповідно до якого позивачка ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають спільно та ведуть спільне господарство за однією адресою: АДРЕСА_3 .

В зв`язку з тим, що вирішити питання про визнання батьківства в позасудовому прядку неможливо, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У відповідності до ч.1 ст. 8 даної Конвенції держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Згідно ч.1 ст.3 згаданої Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Частина 1 статті 122 СК України передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до приписів ст. 138 СК України - жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Крім того, згідно із п.п. 10,11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Відповідно до ст. 136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

За ч. 1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає, що для повного і гармонійного розвитку дитини, її особистості, вона має зростати під опікою і вихованням рідного батька, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Оскільки в судовому засіданні був доведений факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позовну давність матір`ю дитини, позивачкою по справі - не пропущено, відповідач ОСОБА_2 визнає своє батьківство, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 95, 141, 198, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 122, 128, 138 СК України, постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінити прізвище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Зобов`язати Таращанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис №96 від 21.09.2019 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, виключивши відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін