Справа № 515/1909/19
Провадження № 2/515/298/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участі: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача (за довіреністю) Білик М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про скасування арешту майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Татарбунарського район- ного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про скасування арешту майна, посилаючись на наступні обставини.

На підставі договору дарування від 22.10.2004 р. він набув у власність квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 515/589/17 з нього на користь ОСОБА_2 на утриман- ня дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було стяг- нуто аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Однак, раптово погіршився стан його здоров`я, він допустив заборгованість по аліментам, але заз- начає, що це трапилося не з умислу, а через втрату ним працездатності, внаслідок захворювання він став інвалідом ІІ групи. Постановою Татарбунарського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від

04.01.2018 р. ВП № 54614721 було накладено арешт на все належну йому нерухоме майно, тобто на його зазначену вище квартиру. Однак, він потребує невідкладної та дуже дорогої операції, оскі-

льки без такої операції неможливо відновити його працездатність (він не може пересуватися без милиць). Єдиний спосіб дістати кошти на операцію це продати вищезазначену квартиру, яка є в його власності, та за виручені кошти оплатити собі операцію, щоб потім знову почати працювати та допомагати своїй дітям. Заборгованості по аліментам він не має, в нього наявна переплата по аліментам в розмірі 692 грн.. За таких обставин він звернувся до суду.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити, також долучив копію квитанції про сплату аліментів 15.01.2020 р. в сумі 2 200 грн та від 05.02.2020 на суму 2218 грн., що свідчить про те, що незважаючи ні на що позивач продовжує виконувати свої обов`язки.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження із примусового вико- нання листа № 515/8586/17 від 10.07.2017 р., виданого 31.08.2017 р. Татарбунарським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, а всього 2000 грн. на місяць до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.05.2017 р.. Отже, ви- несення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника від 04.01.2018 р. в межах виконавчого провадження № 54614721 передбачено нормами ЗУ «Про виконавче провадження» та не суперечить їм. Звернення стягнення на майно ОСОБА_1 , а саме: арешт усього нерухомого та рухомого майна боржника є єдиним заходом для забезпечення реального виконання рішення, зва- жаючи на те, що він за відомостями ДФС України не працює за трудовим чи цивільно-правовим договором, не має офіційного місця роботи, не має відкритих розрахункових рахунків в банківсь- ких установах, за інформацією МВС України транспортні засоби, зареєстровані за боржником від- сутні. Єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є пенсія у розмірі 1638 грн. Зважаючи на те, що ос- танній зобов`язаний сплачувати щомісячно аліменти у розмірі, визначеному виконавчим доку- ментом, але не менше мінімального гарантованого розмірі, передбаченого СК України, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.01.2020 становить 1109 грн., бі- льша частина офіційного доходу боржника має бути стягнута на виконання рішення суду про стяг- нення аліментів. Єдиним майном, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, є квартира, тому арешт вказаного нерухомого майна є єдиним способом забезпечення реального виконання рішення суду.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, у судове засі- дання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв, клопотань не надала.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допо- могою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Укра- їни, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, оцінивши їх належність та допусти- мість, суд приходить до наступного висновку.

Копією договору дарування серії ВВО № 237990 від 22.10.2004 р. (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_1 прийняв як дарунок квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,2 кв.м., в тому числі житловою 39,6 кв.м..

Право приватної власності на зазначену квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 , що слідує з ко- пії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7).

На підставі виконавчого лист № 515/589/17, виданого 31.08.2017 р. Татарбунарським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на ко- жну дитину, а всього 2000 грн. на місяць, до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.05. 2017 р., відкрито виконавче провадження ВП № 54614721, що вбачається з копії постанови про відкри- ття виконавчого провадження від 04.09.2017 р. (а.с.33).

Як видно з копії постанови про арешт майна боржника ВП № 54614721 (а.с.9), державним вико- навцем Татарбунарського відділу державної виконавчої служби Мотуз І.М. 04.01.2018 р під час примусового виконання виконавчого листа № 515/589/17, виданого Татарбунарським районним судом Одеської області про стягнення аліментів, накладено арешт на все майно, що належить бор- жнику ОСОБА_1 ..

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листі № 515/589/17, ста- ном на 23.04.2020 р. заборгованість відсутня, передплата складає 2392,74 грн. (а.с.71).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (кош- тів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (кош- тів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (кош- тів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випад- ку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності ви- користання та інших обставин.

Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконав- цем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем докуме- нтального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/ або зве- рнення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому чи- слі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; от- римання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - су- б`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна бор- жника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 ро- бочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 ст.61 цього Закону, пись- мової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання вико- навцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтверд- ження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рі- шення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В силу ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право зверну- тися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряд-

жатися своєю власністю... Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за сво- єю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ст.ст.316, 317 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути про- типравно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За вказаних вище обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність під- став для подальшого обтяження його майна, оскільки заборгованість зі сплати періодичних плате- жів ним погашена, існує передплата по аліментам. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування арешту майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 321. 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Татарбунарського районного відділу держа- вної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про скасування арешту майна боржника задовольнити.

Скасувати арешт, накладений державним виконавцем Татарбунарського районного відділу дер- жавної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за виконавчим провадженням № 54614721, на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.