Справа № 191/1026/20
Провадження № 2/191/320/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа : Перша Синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони на відчуження нерухомого майна ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа : Перша Синельниківська державна нотаріальна контора про зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . На теперішній час позивач хоче продати свій будинок, і з цього приводу звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з бажанням оформити договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку. Але нотаріус відмовив їй в оформленні цього договору, оскільки згідно даних з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на цей будинок виявлено обтяження у вигляді заборони на відчуження, реєстраційний номер : 4088568, зареєстрованої 21.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 1963 року, виданого заводом ім.. Карла Лібкнехта.

Тобто в 1963 році чоловік на ім`я ОСОБА_2 , який не є її родичем, з яким вона навіть не знайома, отримав позику на заводі імені Карла Лібкнехта в сумі 700 рублів строком на 7 (сім) років на будівництво житлового будинку на ділянці, яка відведена за адресою : АДРЕСА_1 . Очевидно цей чоловік колись був власником вищезазначеного будинку, і який на теперішній час належить позивачу. Тому на підставі повідомлення 1963 року заводу ім.. К. Лібкнехта державним нотаріусом Першої Синельниківської ДНК було накладено заборону на відчуження вказаного житлового будинку до повного погашення позики. 21.11.2006 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори прийнято рішення про внесення відомостей про обтяження речових прав на вищезазначене нерухоме майно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 4088568. Позивач вважає, що за життя ОСОБА_2 все таки виплатив грошові кошти, взяті у позику, але докази виплати позики не збереглися, так як пройшло вже більше п`ятдесят років.

У зв`язку з наявною забороною позивач позбавлена можливості реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном, а тому просить зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , накладену 21.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 4088568, на підставі повідомлення 1963 року заводу ім. Карла Лібкнехта, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

До початку підготовчого судового засідання представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Рішення просила прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився по невідомій суду причині.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала дане свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.01.2020 року, житловий будинок , розташований за адресою : АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Також, в Розділі : «Інформація з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» зазначено тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер : 4088568, зареєстровано : 21.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, 12.06.1963 року Заводу ім.. Карла Лібкнехта,1.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження : за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири).

Згідно з ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. 5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

У випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України, нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника ( п.5.2 Глави «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» .

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Так, ч.3 ст.25 Закону передбачено, що державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі : судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили ( ч.2 п.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку з тим, що позивач на сьогоднішній день не має можливості надати повідомлення про погашення позики невідомим їй чоловіком - ОСОБА_2 , який у 1963 році був власником житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , для того, щоб нотаріус зняв заборону відчуження, в розумінні ст. 74 Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», не представляється можливим, як і вчинити будь-які інші юридично значимі дії, що стосуються кредитора.

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення .

На підставі викладеного, ст. 16, 321,391 ЦК України, ст.ст.73,74 Закону України «Про нотаріат», ст.25,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Главою 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81,141, 206, 259, 263, 264, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , накладену 21.11.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 4088568, на підставі повідомлення 1963 року заводу ім. Карла Лібкнехта, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар