Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом адвоката Ковальчук Олесі Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

17.12.2019 адвокат Ковальчук О.В., яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем укладено шлюб, в якому народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між подружжям припинено, питання про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем наразі розглядається судом. Дитина проживає разом з нею, тягар утримання та виховання дитини лежить виключно на ній, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач, в свою чергу, не заперечував щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення суми аліментів в мінімально гарантованому державою розмірі, оскільки наразі тимчасово не працює.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з даними КП «Д-3» шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано заочним рішенням суду від 08.05.2020.

Факт народження сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.04.2018, згідно з якою батьками ОСОБА_4 значаться позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Згідно з довідки про склад сім`ї, виданої Державним комунальним підприємством «Розівка» № 244 від 05.12.2019 ОСОБА_1 , 1997 року народження проживає разом з ОСОБА_4 ,.2018 року народження.

До позовної заяви додано товарні чеки щодо понесених позивачкою витрат на утримання дитини, в тому числі й на придбання медичних препаратів для лікування дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Потреба в купівлі останніх стверджується наявними в матеріалах справи медичними довідками.

Довідкою ТОВ «Ольвія Гранд Львів» від 03.12.2019 стверджується, що ОСОБА_1 працює буфетником з посадовим окладом у 4280 грн.

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 цієї статті регламентовано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року становить суму у 889,50 грн.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За твердженням позивачки, відповідач отримує постійний дохід, працює на заробітках в Чехії, а отже має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Разом з тим, відповідач вказує, що наразі тимчасово не працює, а отже сплата аліментів в розмірі 4000 грн. є непосильним тягарем для нього.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача для неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського А.П. Іванов

міськрайонного суду