Провадження № 2/522/417/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання - Смокова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вказаною позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача збитки, причинені втратою ноутбука Lenovo HeaPad Y500A у розмірі 8755,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, судовий збір у розмірі 1482,40 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2013 року позивачем було придбано ноутбук Lenovo HeaPad Y500A, серійний номер НОМЕР_1 в інтернет супермаркеті ROZETKA. UA . Під час експлуатації зазначеного ноутбука виникли несправності, та з метою. Їх усунення позивач 23 грудня 2018 року звернувся до Торгово-сервісного центру Ітса, який розташований за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 18, власником якого є Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , в подальшому ноутбук було залишено на ремонт, про що видано квитанцію №22043 від 23 грудня 2018 року. Згідно квитанції термін проведення діагностики ноутбука становив від 3 до 7 днів. Вказані терміни діагностики могли бути більше ніж 7 днів, якщо для її проведення необхідно замовляти запчастини, несправність плаваюча або важко виявити несправність в платі. Ремонт проводиться у продовж 14 робочих днів з дня прийняття обладнання сервісним центром Ітса.

З січня 2019 року по 22 листопада 2019 року відповідач не повернув ноутбук Lenovo HeaPad Y500A посилаючись на те, що ноутбук було викрадено з сервісного центру Ітса. Вартість ноутбука Lenovo HeaPad Y500A на час придбання становила 8 755 гривень, на ньому була встановлена офіційна версія Windows 8. У ноутбуці містилася інформація персонального характеру, а саме фото та відео з весілля позивача, методичні напрацювання дружини позивача, яка працює викладачем.

Станом на день звернення позивача до суду із позовною заявою ноутбук Lenovo HeaPad Y500A не повернуто з сервісного центру Ітса, що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

20.01.2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому ОСОБА_2 не визнав позов та зазначив, що шкода понесена ОСОБА_1 пов`язана з вчиненням кримінального правопорушення. 23.12.2018 року до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням здійснити ремонт ноутбуку, 01.04.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений цивільно-правовий договір, відповідно до якого він мав право знаходитися у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та мав право отримувати та ремонтувати техніку прийняту Сервісним центром від клієнтів. При цьому, договором не передбачалось право ОСОБА_3 самостійно виносити із приміщення Сервісного центру техніку, прилади та інше майно. Під час звернення до Сервісного центру позивач оцінив вартість ноутбуку у розмірі 8500 грн., під час допиту потерпілого позивачем також було зазначено, що майнова шкода складає 8500 грн., але реальну вартість ноутбуку та суму майнової шкоди можливо встановити лише шляхом проведення товарознавчої експертизи, що не вбачається можливим через вчинення ОСОБА_3 злочину. ОСОБА_2 також зазначає, що позивач не надав жодного доказу дійсної наявності важливої інформації у пам`яті ноутбуку.

25.02.2020 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що згідно витягу ЄРДР, який надано відповідачем до суду вбачається, що 22.04.2019 року о 19.00 годин, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 таємно шляхом вільного доступу викрала ноутбук марки Леново, чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_2 на суму 8 500 гривень. Отже, надаючи заяву до відділу поліції відповідач зазначив, що вказаним викраденням шкоду спричинено саме йому. Доказом того, що саме ОСОБА_2 відповідає за збереження ноутбука, який взято на ремонт, є його підпис на квитанції про приймання на ремонт ноутбуку. Також, зазначений договір з ОСОБА_3 відповідач уклав лише 01.04.2019 року, тобто значно пізніше нім мав виконати ремонті роботи та повернути ноутбук,а саме 21.01.2019 року. Стосовно моральної шкоди, ОСОБА_1 поясняє, що протягом десяти місяців 2019 року був позбавлений можливості користуватися ноутбуком та крім того, у ноутбуці містилася інформація персонального характеру, а саме фото та відео з весілля з дружиною та у ноутбуці знаходились методичні напрацювання дружини, яка працює викладачем. Позивач просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 збитки, у зв`язку із втратою ноутбука, акумулятора, зарядного пристрою, кабелю, сумки у розмірі 13 000,00 гривень

26.03.2020 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якому зазначив, що розмір збитків у розмірі 13 000 грн. є необґрунтованим.

В судовому засіданні, призначеному на 20.05.2020 року, позивач підтримав позовну заяву, відповідач зазначив, що вартість ноутбуку Lenovo HeaPad Y500A становила 8 755,00 гривень, але він був поломаний та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Торгово-сервісного центру ФОП ОСОБА_2 , де ноутбук було залишено на ремонт. Зазначено підтверджується згідно квитанції №22043 від 23 грудня 2018 року.

Відповідно до інформації, наданої позивачем до матеріалів справи, вартість ноутбуку Lenovo HeaPad Y500A складає 8 755,00 грн. Зазначена сума не була спростована чи піддана сумніву відповідачем. На судовому засідання 20.05.2020 року відповідач визнав вартість ноутбуку Lenovo HeaPad Y500A, але зазначив, що пристрій мав несправності. Будь-якого документального підтвердження несправності пристрою або зменшення його вартості з-за такої несправності, суду відповідачем не надано.

Відповідно квитанції термін проведення діагностики ноутбука становив від 3 до 7 днів. Вказані терміни діагностики могли бути більше ніж 7 днів, якщо для її проведення необхідно замовляти запчастини, несправність плаваюча або важко виявити несправність в платі. Ремонт проводиться у продовж 14 робочих днів з дня прийняття обладнання сервісним центром Ітса.

Проте в обумовлені строки ноутбук Lenovo HeaPad Y500A, серійний номер НОМЕР_1 позивачу повернуто не було.

29.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Портофранківського ВП Приморського ВП ГУНП в Одеської області з заявою про злочин вчинений ОСОБА_3 , а саме викрадення ноутбука Lenovo HeaPad Y500A, серійний номер НОМЕР_1 .

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 846 ЦК України зазначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 статті 849 ЦК України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», в якому закріплені права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ст. 841 ЦК України підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, через порушення відповідачем умов договору підряду відповідач має сплатити на користь позивача 8755,00 грн.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 23 ЦКУ, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995року №4, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, при порушенні зобов`язань, що підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, якими врегульовано такі зобов`язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Аналіз норм Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Оскільки відшкодування шкоди не пов`язано із завданням шкоди у вигляді каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Додатково суд звертає увагу сторін, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 01.03.1995року № 4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У відповідності з п. 5 вищезазначеної Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку розміру грошової суми, у яку він оцінює моральну шкоду, не визначено з чого він при визначенні розміру виходив.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 21.11.2019 року між позивачем та адвокатом Ліхунжан Н.Б. було укладено угоду про надання правової допомоги №22. Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) визначено розмір оплати за надану правову допомогу в сумі 3000,00 грн. та наведено детальний опис наданої правової допомоги.

Згідно платіжного доручення №RC_S13B25KWQUVA1817HQ08Q від 22.11.2019 року позивачем сплачено на користь адвоката грошові кошти в розмірі 3000,00 грн., що за сукупності наведених вище обставин, є підставою для стягнення відповідних витрат з відповідача на користь позивача.

Зазначене кореспондується з п.33,34 Додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, яка зазначала, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 741,20 грн. згідно платіжного доручення №34 від 22.11.2019 року та 741,20 грн. згідно платіжного доручення №33 від 22.11.2019 року.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сума у розмірі 741,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 13, 19, 141, 258, 259, 263, 354 ЦПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.02.2009 року, РНОКПП - НОМЕР_5 ) збитки в розмірі 8755(вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.02.2009 року, РНОКПП - НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень та судовий збір в розмірі 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривні 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.05.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов