Справа №345/612/20
Провадження № 2/345/437/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що проживала разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Проживали вони у будинку, який належав їм обом на праві власності, по Ѕ частині кожній. Даний житловий будинок вони разом із сестрою будували. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивачки ОСОБА_3 .

Після смерті сестри вона одразу не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із сестрою в одному будинку, тож фактично прийняла спадщину.

18.06.2019 р. позивачка звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадщини після смерті сестри, та 18.06.2019р. нотаріусом було зареєстровано спадкову справу. Однак, 01.10.2019р. нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на майно, а також відсутності факту родинних відносин.

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак вказала у позовній заяві про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов визнає, не заперечила проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, щопозивачка ОСОБА_1 , проживала разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 28914 від 20.11.2018р. - (а.с.11). Даний будинок належав їм обом на праві власності, по Ѕ частині кожній, що підтверджується свідоцтвами про право власності, а також довідкою ОБТІ щодо реєстрації права власності - (а.с.12,14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 -(а.с.7).

18.06.2019 р. позивачка звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадщини після смерті сестри, та 18.06.2019р. нотаріусом було зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Однак, 01.10.2019р. нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на майно, а також відсутності факту родинних відносин - (а.с.9-10).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 1 та 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовилася від прийняття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З приводу факту родинних відносин, то дійсно в документах, які б мали підтверджувати факт родинних відносин наявні розбіжності пов`язані із ім`ям сестри. Позивачка ОСОБА_1 і її сестра ОСОБА_3 , народились у республіці Польща. В 1945р. всю їхню сім`ю (маму, тата, позивачку і дві її сестри) було переселено із Польщі в Україну, що підтверджується Архівною довідкою - (а.с.25). Спочатку їх було переселено в Донецьку область, а згодом (на початку 50-тих років) батьки переїхали вже в Івано-Франківську область. Після цього вони поновляли всі документи, тож в 1955р. провели реєстрацію мого народження, а в 1957р. батьки проводили реєстрацію народження сестри ОСОБА_3 . Однак її чомусь було зазначено при реєстрації як « ОСОБА_3 » а не « ОСОБА_3 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану - (а.с.26). Але в актовому записі про народження « ОСОБА_3 » зазначено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 » зазначено що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 В актовому записі про народження, батьками « ОСОБА_3 » зазначено ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , і в архівній довідці щодо переселення вказано що ОСОБА_3 1941р.н. було переселено з батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . І в свідоцтві позивачкм про народження батьками вказано ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . А прізвище на « ОСОБА_1 » позивачка змінила у зв`язку із одруженням, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що покійна ОСОБА_3 являлась рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 , а відповідно позивачка є спадкоємцем по закону.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Ѕ частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: