Справа № 505/2387/19
Провадження № 2/505/784/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2020 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Подільської міської ради Одеської області (пр-т Шевченка, 2, м. Подільськ, Одеська область) про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 22 липня 2019 року в суд з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся - ОСОБА_2 , яка на день смерті мешкала у м. Подільськ (колишня назва Котовськ), Одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Спадщину після її смерті фактично прийняв його дід ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який він фактично успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_2 та автомобілю марки ВАЗ 21011, 1981 р.в.

Крім нього, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , або фактично прийнявших спадщину - не має.

В березні 2017 року, він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М. з заявами про прийняття спадщини, після смерті його діда по лінії батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець першої черги за законом.

Але, в зв`язку з тим, що він не зміг надати нотаріусу необхідні документи підтверджуючі його родинного зв`язку зі спадкодавцем, а також через існування розбіжностей в написанні прізвищ в правовстановлюючих документах йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно його діда по лінії батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з цим просив постановити рішення суду яким: встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 належав договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 зареєстрований в реєстрі за № 1396, виданий на ім`я " ОСОБА_4 "; встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за ним право приватної власності на спадкове майно його діда по лінії батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , як за спадкоємцем за законом у вигляді: автомобіля ВАЗ 21011, 1981 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1300 куб.см., реєстраційний

номер НОМЕР_2 та житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 літ. АДРЕСА_3 А,а», загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м., сараї літ. «В,Г,К», гараж літ. «З», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М», убиральні літ. «Л», вимощення І, огорожа 1,2,3.

Позивач у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позов підтримав.

Представник Подільської міської ради Одеської області Чуприна О.В. в судове засідання не з`явилась, 21 листопада 2019 року через канцелярію суду надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 роки в м. Котовську Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №116), що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 12 березня 2009 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_2 (до перейменування в м. Котовську) Одеської області.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 05 серпня 1968 року прізвище спадкодавця записано як « ОСОБА_4 ».

В копії паспорта громадянина України та копії свідоцтва про смерть, прізвище спадкодавця записано як " ОСОБА_2 ".

Оцінивши в сукупності письмові докази по справі, а саме копію договору купівлі-продажу від 05 серпня 1968 року, копію свідоцтва про смерть, копію паспорта громадянина України, суд дійшов до висновку, що договір купівлі-продажу від 05 серпня 1968 року, посвідчений нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Дзиговською М.М., за реєстровим номером №1396 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 є її чоловік ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради № 3700 від 12 жовтня 2018 року, згідно якої ОСОБА_2 дійсно постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 до перейменування м АДРЕСА_4 Котовськ) Одеської області. Також за цією адресою в цьому житловому будинку на момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживаний разом із нею її чоловік ОСОБА_3 . Інших осіб зареєстрованих за цією адресою но момент смерті ОСОБА_2 не було і не має.

Проте, за життя ОСОБА_3 не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 85 років в м. Подільську Одеської області помер ОСОБА_3 (актовий запис №831), що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 06 жовтня 2016 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_2 (до перейменування в м. Котовську) Одеської області, який він фактично успадкував після смерті дружини ОСОБА_2 та автомобіль марки ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_2 , 1981 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , який належав останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 виданого Котовським МРЕВ Одеської області.

За життя ОСОБА_3 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги після померлого за законом є його онука, позивач по справі, оскільки батько позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до смерті ОСОБА_3 , а тому в даному випадку здійснюється спадкування за правом представлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач є сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_3 , тобто він має право на спадкування тієї частини спадщини, яка належала б за законом його батькові якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом (ст. 1261 ЦК України). Він у передбачений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що її прийняв. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_3 (факт родинного зв`язку який між ним та позивачем, як дідуся та онучом суд вважає встановлений), не провів державну реєстрацію свого права власності на вказане нерухоме майно, у встановленому законом порядку, а на теперішній час зробити це неможливо, у звязку із тим, що закон повязує набуття права власності на рухоме та нерухоме майно із відповідною державною реєстрацією цього права, а згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність, тобто здатність мати цивільні права та обовязки фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться

нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у т.ч. і про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане рухоме та нерухоме майно, з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо встановлення юридичних фактів та визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 договору купівлі - продажу жилого будинку від 05 серпня 1968 року, посвідченого нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Дзиговською М.М., реєстрованого за №1396.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на спадкове майно його діда по лінії батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 як за спадкоємцем за законом у вигляді:

- автомобіля ВАЗ 21011, 1981 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1300 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_5 , у складі: житловий будинок літ. «А,а», загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 36,1 кв.м., сараї літ. «В,Г,К», гараж літ. «З», літня кухня літ. «Б», навіс літ. «М», убиральні літ. «Л», вимощення І, огорожа 1,2,3.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Су д д я О.О.Івінський

Повний текст рішення суду складено 21 травня 2020 року.