Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6020/18 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 24 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №279/6020/18 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 05 квітня 2019 року суддею Коренюком В.П. у м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі Товариство, ПрАТ "СК "АХА Страхування") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з останнього на користь Товариства страхове відшкодування в сумі 13027,43 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що Товариство відшкодувало потерпілому за договором добровільного страхування шкоду в сумі 32033,98 грн, яка завдана відповідачем, винним у дорожній транспортній пригоді (далі - ДТП), що сталася 11 квітня 2016 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки "Ford Mondeo" номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Публічному акціонерному товаристві національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ НАСК "Оранта") відповідно до страхового полісу № 3523969. В межах ліміту ПАТ НАСК "Оранта" здійснено виплату в розмірі 19006,55 грн.

Різниця розміру страхового відшкодування становить 13027,43 грн, а тому вважає, що згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Товариства перейшло право вимоги до відповідача на таке відшкодування.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року позов Товариства задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь страховика різницю страхового відшкодування у розмірі 13027,43 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове - про залишення позову без задоволення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» згідно поліса АЕ3523969, у якому ліміт за шкоду майну становив 100000 грн. Отже вважає, що такий поліс повністю покриває спричинені матеріальні збитки. Також послався на відсутність доказів у справі про те, що ПАТ НАСК «Оранта» сплатило 19006 грн і що різниця розміру страхового відшкодування становить 13027,43 грн. Вважає висновок суду таким, що суперечить правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, та послався на відсутність у Товариства права на звернення до нього із даним позовом.

У відзиві представник Товариства апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, посилаючись на те, що до позивача у справі перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням), заподіяної власнику автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, послався на постанову Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, у якій зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказав, що відповідних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, провадження № 61-18840св18, від 05 грудня 2018 року, справа № 752/19570/15-ц, провадження № 61-19564св18, від 22 січня 2019 року, справа № 676/518/17, провадження № 61-8307св18.

Судом апеляційної інстанції залучено до участі у справі в якості третьої особи - ПАТ НАСК «Оранта», представник якого надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу не підтримав, вказав, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає практиці Верховного Суду (а.с. 91, 115).

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити із зазначених у ній підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2016 року о 10.50 годині у місті Коростені Житомирської області по вулиці Крупської, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Ford Mondeo" номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не переконавшись у безпеці своїх дій та не залучивши сторонніх осіб, здійснив зіткнення із автомобілем марки "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 , припаркований біля будинку №3 по вулиці Крупської. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил дорожнього руху, спричинення дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до пошкодження транспортного засобу марки "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія автомобіля марки "Ford Mondeo" номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта" відповідно до страхового полісу НОМЕР_3 .

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "СК "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №5324а5к3 від 20 серпня 2015 року.

14 квітня року ПрАТ "СК "АХА Страхування" отримало заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від ОСОБА_2 - володільця транспортного засобу марки "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 .

18 квітня 2016 року ПрАТ "СК "АХА Страхування" складено страховий акт №АХА2037924 з розрахунком суми виплати ОСОБА_2 в розмірі 32033 грн 98копійок.

ПрАТ "СК "АХА Страхування" на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №5324а5к3 від 20 серпня 2015 року, здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 32033 грн 98 коп, що підтверджується даними платіжного доручення № 237221 від 19 квітня 2016 року.

Згідно полісу № НОМЕР_3 ПАТ НАСК «Оранта» сплатило на користь Товариства 19006,55 грн.

Різниця розміру страхового відшкодування становить 13027,43 грн, яку Товариство просить стягнути з ОСОБА_1 .

Товариство вважає, що відповідач ОСОБА_1 , як винна у ДТП особа, має перерахувати на його користь залишок страхового відшкодування у розмірі 13027,43грн, як різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі сплати страхового відшкодування.

Зокрема, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Установивши, що виплачений позивачеві ПАТ НАСК "Оранта" розмір страхового відшкодування 19006,55 грн, не покривав реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля марки "Opel Astra" номерний знак НОМЕР_2 , що становить 32033,98 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що різниця невідшкодованої позивачу суми збитків у розмірі 13027,43 грн підлягає стягненню з винної особи.

ОСОБА_1 не спростовано те, що ПАТ НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ "СК "АХА Страхування" 19006,55 грн і що різниця розміру страхового відшкодування становить 13027,43 грн, а тому його доводи у цій частині суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на неправильному розумінні чинного законодавства, не спростовують висновків суду першої інстанції, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки ОСОБА_1 ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21.02.2020 звільнений від сплати судового збору в сумі 2643 грн, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 червня 2020 року.