Постанова

Іменем України

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 753/620/17-ц

провадження № 61-36430св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року в складі судді Вовка Є. І. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 17 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50008548, відповідно до умов якого банк надав відповідачу суму кредиту у розмірі 160 718,00 грн - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті становить 19 720,00 дол. США., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90 % на рік, які відповідно до пункту 2.3 загальних умов є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15 квітня 2018 року, для купівлі автомобіля марки «Фольксваген Поло», 2013 року випуску та оплати страхових платежів.

14 квітня 2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 підписано договір про внесення змін, додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 17 квітня 2013 року № 50008548, на виконання якого ТОВ «Порше Мобіліті» надало ОСОБА_2 суму додатквого кредиту у розмірі 66 834,56 грн - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті становить 4 825,60 дол. США, із цільовим призначенням для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування від 26 квітня 2014 року № 245002/4098/0001377, укладеного між позичальником та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка».

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 06 грудня 2016 року утворилась заборгованість, яка складалася із: простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів у сумі 154 655,46 грн за кредитом та додатковим кредитом; заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 320 403,99 грн, з яких: 288903,25 - сума заборгованості за кредитом; 31 500,74 грн - заборгованість за процентами, яку банк і просив стягнути на його користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті » відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено наявність у відповідача зобов`язань за кредитним договором від 17 квітня 2013 року № 50008548 та додатковою угодою від 14 квітня 2014 року № 1 до кредитного договору, оскільки до матеріалів справи додано копію кредитного договору від 22 квітня 2013 року та додаткову угоду до нього, який не є предметом заявленого позову.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав, апеляційний суд виходив із того, що позов є передчасним, оскільки позивачем відповідачу не направлялись ані рахунки, ані заборгованість за якими банк просить стягнути її, ні вимоги про дострокове погашення кредиту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2018 року ТОВ «Порше Мобіліті» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Заявник вважав, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що 17 квітня 2013 року між ТОВ «Порше Моібліті» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50008548, згідно з яким позичальнику надано кредит у розмірі 160 718 грн, що еквівалентно 19 720 доларів США строком на 60 місяців зі сплатою 9,90 % річних за користування кредитом та разовою комісією 2,50 % від суми кредиту на придбання автомобіля Фольксваген Поло.

Оригінал кредитного договору було надано для огляду у судовому засіданні під час апеляційного перегляду.

Позивач при подані позову також посилався на те, що 14 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір про внесення змін ( додаткова угода № 1 до кредитного договору від 17 квітня 2013 року № 50008548), згідно з яким позичальнику надано додатковий кредит у розмірі 66 834,56 грн, що еквівалентно 4 825,60 доларів США для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування, укладеного позичальником з ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до пункту 1.10.1 додаткового договору надання додаткового кредиту здійснюється починаючи з дати укладення додаткової угоди. Додатковий кредит надається рівними частинами щомісячно. Кожна дата списання коштів з рахунку Компанії на користь страхової компанії є датою надання чергового траншу додаткового кредиту.

Відповідно до частини 6 статті 95 ЦПК України, якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На вимогу апеляційного суду оригінал додаткової угоди для огляду надано не було, як і не надано доказів про розмір виданого додаткового кредиту.

Позивач також надав копію вимоги від 05 жовтня 2015 року, у якій ТОВ «Порше Мобіліті» просить достроково повернути суму кредиту, яка на поточну дату складала 11 069,09 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» складала 233 934,15 грн, з яких несплачені чергові платежі 154 655,46 грн, штрафні санкції відповідно до пункту 8.3 договору - 28 206,91 грн, витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 2 799,54 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частинах першій-третій статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановивши, що ТОВ «Порше Мобіліті» надало до апеляційного суду договір кредиту від 17 квітня 2013 року № 50008548, укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 , апеляційний суд не дав цьому доказу належної правової оцінки, що є порушенням статей 89, 367, 382 ЦПК України.

Розрахунок заборгованості, наданий банком, судами взагалі не досліджувався.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд, встановивши існування між сторонами кредитних правовідносин, самоусунувся від вирішення даного спору по суті зі всебічним та повним дослідженням усіх обставин справи, не сприяв сторонам у реалізації їх процесуальних прав, формально відмовивши у задоволенні позову, у зв`язку із його недоведеністю.

Таким чином, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог статей 89, 367, 382 ЦПК України належним чином не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, формально розглянув справу на користь відповідача, не забезпечив повного та всебічного її розгляду, не надав належної оцінки поданим сторонами доказам, що призвело до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку із передчасністю позовних вимог.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун