Справа № 369/5007/20
Провадження №2/369/3132/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Одинцов О.С.,

вивчивши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємець ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до Фізичної особи підприємець ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Крім того до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на: все нерухоме і рухоме майно, грошові кошти та інші активи ОСОБА_2 . Заборонити будь-яким особам незалежно від форми власності та підпорядкування, в т.ч. державним реєстраторам, нотаріусом тощо у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити ФОП ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 спрямовані на вчинення будь-яких правочинів до набрання рішення суду законної сили, а також вселятися, змінювати замки тощо.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист права шляхом стягнення грошових коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішення питання про забезпечення позову, судом враховано, що в сторін існує спір з приводу стягнення коштів як відшкодування за виконані ремонтні роботи орендованого нежитлового приміщення. Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що спір пред`явлений до фізичної особи-підприємця, а заява про забезпечення стосується майна до фізичної особи. Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти та інші активи без надання жодних доказів того ціни цього майна, тому суд позбавлений можливості перевірити належність майна відповідачу, співмірність заявлених вимог і забезпечення позову. Також суд враховує, що до заяви про забезпечення позову не додано належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача щодо можливості відчуження належеного майна для уникнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємець ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.С. Пінкевич