КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 752/6911/19 Апеляційне провадження №22-ц/824/5993/2020Головуючий у суді першої інстанції - Мазур Ю.Ю. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Юнівест» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», згідно з яким просив: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на його користь страхове відшкодування у розмірі 6 877 грн. 03 коп., витрати, пов`язані із проведенням експертизи, у розмірі 1 500 грн. 00 коп., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 4 199 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 13.10.2016 року на перетині вулиць Стеценка та Щербаківського у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «KIA Carens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобілем марки «Mazda RX 8», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/36564/16-п, яка набрала законної сили, встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес», про що позивач дізнався лише 25.01.2017 року, останній з метою отримання страхового відшкодування звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (вх. № 17/71/25-01 від 25.01.2017 року) та з заявою про страхове відшкодування (вх. № 17/01/25-02 від 25.01.2017 року).

Разом з тим, листом від 21.04.2017 року за вих. № 17/04/21-02 ПрАТ «СК «Юнівес» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування через ненадання останнім транспортного засобу марки «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для огляду та встановлення розміру збитків страховою компанією на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У свою чергу, позивач зазначав, що ані від ПрАТ «СК «Юнівес», ані від ТОВ «АК «Укравтоекспертиза» він не отримував будь-яких повідомлень (листів, телеграм тощо) щодо надання автомобіля для проведення огляду та оцінки розміру збитків.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 47-50).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, адже відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами ані факту його відмови у наданні автомобіля для огляду з метою визначення вартості збитків та характеру пошкоджень, ані самого факту направлення свого представника до місцезнаходження транспортного засобу (а.с. 54-58).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.05.2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.10.2016 року на перетині вулиць Стеценка та Щербаківського у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «KIA Carens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобілем марки «Mazda RX 8», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2016 року по справі № 761/36564/16-п закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП через відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АК/1923909 станом на момент вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Mazda RX 8», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована ОСОБА_3 у ПрАТ «СК «Юнівес».

У зв'язку з цим, 25.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Юнівес» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Разом з тим, листом від 21.04.2017 року за вих. № 17/04/21-02 ПрАТ «СК «Юнівес» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування через ненадання останнім транспортного засобу марки «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для огляду та встановлення розміру збитків страховою компанією на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Так, згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У відповідності до п. 34.4 ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Положеннями ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення розміру збитків або розміру відшкодування.

У відповідності до положень ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

При цьому, як передбачено п. 37.1.3 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Разом з тим, згідно з положеннями п.п. 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092 визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках Договору № 116-12/КВ/03 від 01.10.2012 року про надання послуг ТОВ «АК «Укравтоекспертиза» з метою визначення матеріального збитку, нанесеного власнику КТЗ, було прийнято в роботу заявку на огляд пошкодженого автомобіля марки «KIA Carens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При цьому, згідно з повідомленням ТОВ «АК «Укравтоекспертиза» про неможливість виконання замовлення від 21.02.2017 року виконання робіт було доручено оцінювачу ОСОБА_4 , яка 21.02.2017 року повідомила службовою запискою, що власник автомобіля KIA Carens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в телефонному режимі відмовився від надання автомобіля на огляд, посилаючись на свій намір самостійно замовити оцінку завданого збитку.

Однак, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також те, що причиною відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування слугувало саме ненадання останнім транспортного засобу марки «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , для огляду та встановлення розміру збитків, службова записка оцінювача не є тим належним та допустимим доказом, який може підтвердити повідомлення позивача про необхідність надати транспортний засіб для проведення огляду та оцінки розміру збитків.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування через ненадання позивачем для огляду належного йому транспортного засобу.

У свою чергу, відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП.

При цьому, оскільки відповідач не повідомив належним чином позивача про дату, час та місце проведення огляду автомобіля, останній звернувся до ФОП ОСОБА_5 з заявою про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ марки «Kia Carens», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з висновком про вартість, складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Kia Carens», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 20.02.2017 року становить 6 877 грн. 03 коп.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 6 877 грн. 03 коп. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Крім того, як передбачено п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як встановлено, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу у строк до 24.04.2017 року включно (дата спливу 90-денного терміну з моменту отримання заяви про відшкодування від 25.01.2017 року).

Отже, з урахуванням наведених положень Закону, колегія суддів, перевіривши розрахунки позивача (а.с. 28), приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню й сума пені у розмірі 4 199 грн. 15 коп. за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 6 877 грн. 03 коп. за період з 25.04.2017 року по 03.04.2019 року.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення та задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768 грн. 40 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152 грн. 60 коп.

Також, слід зазначити, що з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Юнівест» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В. Васильківська, 72 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 6 877 (шість тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 03 коп., та пеню у розмірі 4 199 грн. (чотири тисячі сто дев`яносто дев'ять) грн. 15 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В. Васильківська, 72 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська