РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Андрущенка О.Ю, за участі секретаря судового засідання Гончарук В.О., заявника ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацька міська рада Запорізької області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацька міська рада Запорізької області звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме: просив встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з її матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у віці 90 років, яка на час своєї смерті проживала по АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина на житлову квартиру АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.04.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2019 року серії ННЕ 385284, зареєстрованого в реєстрі за № 798.

Єдиним спадкоємцем за заповітом від 08.06.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. - є ОСОБА_1 . Будь-яких інших спадкоємців, а ні за законом, а ні за заповітом не має. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.

Протягом тривалого часу мати заявниці, зважаючи на вік, тяжко хворіла та потребувала стороннього догляду. З метою догляду за матір`ю, заявниця готувала їжу, сплачувала комунальні послуги, а згодом взяла на себе витрати з організації її поховання.

У січні 2020 року заявниця звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском заявницею строку, встановленого ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.01.2020 року № 41/02-31, в зв`язку з чим заявниця змушена була звернутися до суду з даною заявою за захистом своїх прав.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та заявниця пояснила, що у зв`язку з поганим станом здоров`я та похилим віком матері ОСОБА_3 , проживала з останньою та доглядала впродовж близько 10 років до дня смерті матері.

Представник заінтересованої особи Токмацької міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений судом, причини неявки суд не повідомив..

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у віці 90 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08 липня 2019 року, актовий запис № 551.

Після її смерті відкрилась спадщина на житлову квартиру АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.04.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2019 року серії ННЕ 385284 , зареєстрованого в реєстрі за № 798.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала спадкодавці ОСОБА_3 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2019 року.

Єдиним спадкоємцем за заповітом від 08.06.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. - є ОСОБА_1 .

Померла ОСОБА_3 є матір`ю заявниці, відповідно до свідоцтва про народження від 16 березня 1950 року, актовий запис № 90, яка змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 20 березня 1971 року. актовий запис № 556.

Відповідно до довідок Голови ОСББ «Діамант-51» від 10.03.2020 року № 36, довідки від 22 квітня 2020 року та КП «Управляюча компанія «Контакт» від 28.02.2020 року, померла ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24.03.1966 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею мешкала з 2008 року та постійно вела спільне господарство її донька ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання.

Заявниця була зареєстрована, але не проживала за адресою: АДРЕСА_2 та заборгованості по членським внескам на 01.02.2020 року перед ОСББ не має, згідно довідки від 26.02.2020 року голови правління «Маршала Малиновського-36».

У січні 2020 року заявниця звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском заявницею строку, встановленого ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.01.2020 року № 41/02-31.

Згідно інформації Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не відкривалась.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які були сусідами померлої ОСОБА_3 , зазначили, що заявниця проживала зі своєю померлою матір`ю ОСОБА_3 близько 10 років до її смерті. Доглядала за покійною та допомагала по господарству.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ЦПК України не передбачено право суду першої інстанції виходити за межі вимог, які сформовано стороною у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Так, заявниця як мету встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_3 зазначила - отримання спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З аналізу ч. 3 ст. 1268 ЦК України випливає, що для прийняття спадщини слід довести факт постійного проживання спадкоємця з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому не має значення чи спадкоємець проживав з спадкодавцем однією сією чи ні. Визначальним є лише постійність проживання.

Однак, заявниця не просить встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а просить встановити факт проживання однією сією, що за своєю суттю є відмінним, та до нього законодавцем застосовуються окремі вимоги, які підлягають доказуванню належними та допустимими доказами.

Як зазначалося вище, суд позбавлений можливості вийти за межі вимог, а тому, суд оцінює докази у справі в межах доведення заявником факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як зазначено ВС в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 21.03.2019 року № 461/4689/15-ц для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`ю необхідно довести належними та допустимими доказами кожну з обов`язкових ознак, притаманних сімейним відносинам: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

За загальним правилом повнолітні діти не відносяться до членів сім`ї своїх батьків.

Заявницею, яка є повнолітньою особою, не надано доказів на підтвердження проживання зі своєю покійною матір`ю однією сім`єю, зокрема, ведення спільного господарства, проведення спільних витрат та інше.

Виконання повнолітньою донькою свого обов`язку щодо догляду за матір`ю похилого віку само по собі не свідчить про усталення між ними саме сімейних відносин.

Таким чином, заявницею обрано неналежний спосіб захисту свого права на отримання спадщини після смерті своєї матері.

З огляду на викладене, суд вважає про відсутність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці з померлою ОСОБА_3 ..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацька міська рада Запорізької області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення суду, визначений ст. 354 цього кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Токмацька міська рада Запорізької області, місцезнаходження: Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 45, .

Суддя

Повний текст виготовлено 01.06.2020 року