Справа № 450/811/17 Провадження № 2/450/168/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про (предмет спору): визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, -

суд постановив таке рішення :

підстава позову (позиція позивача): позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Леон М.В. У житловому будинку крім позивачки також зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , колишній чоловік позивачки. Відповідач у вказаному будинку фактично не проживає більше року, оскільки виселився з нього і переїхав в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, де проживає з їх сином ОСОБА_5 . Проте відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Позиція відповідача: у судовому засіданні відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Вважає, що він не проживає у вказаному будинку більше року, оскільки позивачка змінила замки від вхідних дверей будинку та перешкоджає йому у проживанні в ньому. В зв`язку з чим, для того, щоб уникнути конфліктів, відповідач змушений був переїхати з сином ОСОБА_6 в будинок своєї сестри в с. Зубра, оскільки іншого власного житла він немає. На підтвердження постійних перешкоджань у користуванні будинком, відповідач звертався до правоохоронних органів з приводу обмеження його доступу до житлового будинку. Вважає, що його не проживання у спірному будинку зумовлене поважними причинами, а тому і відсутні підстави для позбавлення його право користування житлом.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

23.03.2017 року ухвала про відкриття провадження; 11.04.2017 року апеляційна скарга; 25.09.2017 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 28.11.2017 року апеляційна скарга; 13.03.2018 року заява про відкладення розгляду справи; 08.05.2018 року клопотання про зупинення провадження у справі; 08.05.2018 року ухвала підготовчого судового засідання; 21.06.2018 року апеляційна скарга; 25.06.2018 року заява про відвід головуючого судді; 25.06.2018 року ухвала судового засідання; 27.06.2018 року ухвала про відмову в задоволенні заяви про відвід судді; 03.07.2018 року апеляційна скарга; 20.11.2018 року клопотання про ознайомлена з матеріалами справи; 20.11.2018 року клопотання про зупинення провадження у справі; 24.01.2019 року заява про відкладення розгляду справи; 07.05.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 23.07.2019 року клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; 23.07.2019 року заява про відвід головуючого судді; 23.07.2019 року ухвала про зупинення провадження; 24.07.2020 року ухвала про відмов у в задоволенні заяви про відвід; 25.10.2019 року заява про ознайомлення з матеріалами справи; 29.10.2019 року клопотання про зупинення провадження у справі; 05.11.2019 року заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі; 18.12.2019 року заява з процесуальних питань; 11.02.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 12.02.2020 року письмові дебати; 30.03.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 03.04.2020 року заява про внесення даних РНОКПП;

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Позивачка ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Леон М.В. Позивачка набула право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що також підтверджується рішення Пустомитівського районного суду від 13.06.2014 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок і автомобіль та поділ спільного майна подружжя відмовлено. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.02.2015 року.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем реєстрації встановлений рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.10.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про припинення стягнення аліментів, в якому зокрема зазначається, що ОСОБА_2 проживає разом з сином ОСОБА_5 в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області з листопада 2015 року. На підтвердження цього факту суду надавались акти обстеження побутових умов житлового будинку в с. Зубра Пустомитівського району Львівської області. Також розпорядженням Пустомитівської районної адміністрації від 20.11.2015 року визначено місце тимчасового проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2 .

Крім цього факт не проживання ОСОБА_2 більше року за місцем реєстрації у спірному будинку також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданим виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 28.02.2017 року та довідкою Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 95 від 27.02.2017 року з яких вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 не проживають.

Під час розгляду вказаної цивільної справи встановлено та підтверджено показами відповідача ОСОБА_2 та показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що відповідач здійснював спробу вселитись у вищевказаний будинок та неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу обмеження доступу до житлового будинку. Проте, згідно останніх відомостей, відповідач ОСОБА_2 не здійснював спроб та не наполягав на вселенні в будинок АДРЕСА_1 з листопада 2015 року по 2017 рік.

Аналізуючи положення глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач вселився у спірний житловий будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач спільним побутом із позивачкою не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 серпня 2019 року в справі №702/101/18.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач, протягом тривалого часу не проживає у житловому будинку по місцю реєстрації, не несе витрат, а тому реєстрація відповідача порушує права позивачки та створює останній незручності як власнику майна та позбавляє можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимоги позивачки є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в сумі 640, 00 грн., що підтверджується квитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_4 задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Припинити ОСОБА_2 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 26.05.2020 року.

СуддяД. А. Кукса