Провадження № 2/428/352/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача ОСОБА_1 зазначає, що 24.10.2017 року вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 425/782/17 відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком 3 роки. Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_3 вчиненим кримінальним правопорушенням спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 3 000, 00 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 3000 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно з копією вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.10.2017 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Вказаним вироком встановлено, що 28.01.2017, приблизно о 12-00 год., ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме кримінальне провадження, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, достовірно знаючи про неправдивість інформації, раніше повідомленої потерпілій ОСОБА_2 щодо дійсного стану здоров`я її сина, знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від потерпілої ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8000 гривень, з яких сума в 3000 гривень належить останній, та 5000 гривень належать ОСОБА_4 , після чого з отриманими грошима залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3000 гривень та потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 5000 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу в наслідок вчиненого злочину. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Позивач ОСОБА_2 надала до суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме відповідач ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив їй матеріальну шкоду на суму 3000 грн., що не заперечується та визнається самим відповідачем ОСОБА_3 .

У зв`язку із викладеним суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 .

Суддя І. С. Посохов