Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту, в якому позивач просить: зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладеного реєстратором Василівською державною нотаріальною конторою 30.05.2005 р. за № 2023044, підстава обтяження: договір застави б/н Ощадбанк № НОМЕР_1 , архівний номер: НОМЕР_2 , архівна дата: 16.08.1999 p., дата виникнення 30.09.1992 р., номер реєстру: 26044-313, внутр. № НОМЕР_3 , об`єкт обтяження: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладеного реєстратором Василівською державною нотаріальною конторою 30.05.2005 р. за № 2023580, підстава обтяження: договір застави б/н Ощадбанк № НОМЕР_1 , архівний номер: НОМЕР_4 , архівна дата: 16.08.1999 p., дата виникнення 09.02.1995 р, номер реєстру: 260073-313, внутр. № НОМЕР_5 , об`єкт обтяження: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0026 розміром 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 02-0266, виданого 24.07.1996 року. Крім того, їй на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 02-0266, виданого 24.07.1996 року належить земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0027 розміром 0,0760 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 . Як з`ясувалось при оформленні документів, на її житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі договору застави б/н, укладеного між нею та Ощадбанком № НОМЕР_1 . Відповідно до довідки № 112/01-16 від 26.02.2020 року Василівської державної нотаріальної контори згідно реєстру для реєстрації заборони відчуження житлових будинків та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборон) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1985-2000 роки

02.10.1992 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 за повідомленням Василівського ощадного банку (с/б) № НОМЕР_1 , договір застави, б/н. Василівська державна нотаріальна контора виступала реєстратором по даній справі. 30.09.1992 року ОСОБА_1 дійсно отримувала кредит в Ощадному банку, однак заборгованості на сьогоднішній день перед Ощадним банком України не має, що підтверджено довідкою ТВБВ № 10007/0224 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» № 1048 від 12.12.2019 року. За адресою АДРЕСА_1 ніколи не було побудовано будинку. Це підтверджується довідкою РКП «Василівське БТІ» від 26.02.2020 року №158, в якій зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 капітальні будівлі та споруди відсутні. Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» Тихонов В.В. в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у відповідності до інформації наданої ТВБВ №10007/0224 Філії Запорзьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на момент надання довідки 12.12.2019 року ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитом та договором застави б/н від 30.09.1992 року перед ТВБВ № НОМЕР_6 /0224 Філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Кредит та відсотки сплачено у повному обсязі. Проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесена до функцій державних реєстраторів, Банки не наділені такими повноваженнями. Тобто не є суб`єктом організаційної системи державної реєстрації прав. Позивачем не надано доказів, що між ним та відповідачем Банком, на день внесення реєстрового запису до реєстру обтяжень 2005 року, існують будь-які правовідносини, які б могли бути порушені Банком. Оскільки, в зазначеній справі, Банк не є належним відповідачем, представник банку просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності представника АТ «Ощадбанк».

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 02-0266, виданого 24.07.1996 року належить земельна ділянки кадастровий номер :03:002:0026 розміром 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗП №02-0266, виданого 24.07.1996 року належить земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0027 розміром 0,0760 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру

заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201636709 сформованої 25.02.2020 року, встановлено, що існує заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2023044, зареєстровано: 30.05.2005 року реєстратором: Василівська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , підстава обтяження: договір застави, б/н, Ощадбанк № НОМЕР_1 , а також існує заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2023580, зареєстровано: 30.05.2005 року реєстратором: Василівська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 , підстава обтяження: договір застави, б/н, Ощадбанк № НОМЕР_1 (а.с.23).

Листом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро №112/01-16 від 26.02.2020 року, повідомлено, що згідно Реєстру для реєстрації заборони відчуження житлових будинків та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1985-2000 роки 02.10.1992 року було накладено заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна, а саме на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер реєстру: 26044-313, внутрішній номер № НОМЕР_7 , власником якого, згідно Реєстру є ОСОБА_1 за повідомленням Василівського ощадного банку (с/б) № НОМЕР_1 , договір застави, б/н. Василівська державна нотаріальна контора виступала реєстратором по даній справі. Інша інформація в Василівській державній нотаріальній конторі відсутня, так як термін архівного зберігання документів, на підставі яких було накладено заборону відчуження складав три роки (а.с.25).

Як вбачається з листа ПАТ «Державний ощадний банк України» №1048 від 12.12.2019 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , не має заборгованості кредитом за договором застави б/н від 30.09.1992 року перед ТВБВ №10007/0224 філії Запорізьке облуправління АТ «Ощадбанк». Кредит та відсотки сплачено у повному обсязі (а.с.24).

Відповідно до довідки виданої РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області №158 від 26.02.2020 року, про те, що на представлених для обстеження земельних ділянках площею: 0,076 га, кадастровий №:03:002:0027, площею 0,1 га, кадастровий №:03:002:0026, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , капітальні будівлі та споруди відсутні (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а, відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав

усіх суб`єктів права власності.

Згідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України» , яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п. 168 Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні

якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Судом встановлено, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 накладено заборону, підстава обтяження: договір застави, б/н, Ощадбанк № НОМЕР_1 , заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» відсутня, однак 30 листопада 2005 року Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області як реєстратором в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження нерухомого майна позивача у вигляді арешту на нерухоме майно, що перешкоджає позивачеві як власникові майна здійснювати всі повноваження власника. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є підстави для зняття арешту з належного заявнику майна в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0224 філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту- задовольнити.

Зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладеного реєстратором Василівською державною нотаріальною конторою 30.05.2005 р. за № 2023044, підстава обтяження: договір застави б/н Ощадбанк № НОМЕР_1 , архівний номер: НОМЕР_2 , архівна дата: 16.08.1999 p., дата виникнення 30.09.1992 р., номер реєстру: 26044-313, внутр. № НОМЕР_3 , об`єкт обтяження: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладеного реєстратором Василівською державною нотаріальною конторою 30.05.2005 р. за № 2023580, підстава обтяження: договір застави б/н Ощадбанк № НОМЕР_1 , архівний номер: НОМЕР_4 , архівна дата: 16.08.1999 p., дата виникнення 09.02.1995 р, номер реєстру: 260073-313, внутр. № НОМЕР_5 , об`єкт обтяження: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова