Справа № 682/3721/19
Провадження № 2/682/249/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що проживає в будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності. Позивач зазначив, що до лютого 2015 року у будинку проживала колишня дружина його сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. До розірвання шлюбу, у лютому 2015 року, відповідачка висилилась з належного позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 забравши свої речі. Позивач вказує, що відповідачка знятися з реєстрації з вказаного будинку не бажає. За період з лютого 2015 року по даний час відповідачка постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , де знаходяться її речі і жодного разу вона у будинку АДРЕСА_1 , де проживає позивач, для подальшого проживання не з`являлась. Позивач вказує, що всі обов`язки по утриманню житла виконує він. Будучи власником будинку позивач не може володіти, користуватися і розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки реєстрація відповідачки за зазначеною адресою чинить перешкоди у володінні і користуванні власністю. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності будинком - визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлений позов із викладених підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, до суду надала відзив, в якому вказала, що з 2015 року не проживає у будинку належному позивачу, стверджує, що знялася з реєстрації у січні 2020 року, разом з тим жодного письмового доказу суду про це не надала.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.10.2003 року. Згідно витягу №2310846 про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 являється позивач ОСОБА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.1990 року позивач ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3 . Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2015 року шлюб між сином позивача ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано.

Відповідачка не проживає у будинку за адресою АДРЕСА_1 з 2015 року, що визнає у своєму відзиві.

Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З врахуванням наведеного, здійснивши системний аналіз правових норм, оцінивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що відповідач по справі за відсутності поважних причин не проживає у спірному житлі протягом більшого часу ніж це передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 379, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком за АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.