Справа № 569/9037/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Деркач Р.Я. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 49980 та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 березня 2018 року об 11 годині 22 хвилині ОСОБА_1 , будучи введеним в оману, перерахував грошові кошти в сумі 49980 гривень на картковий рахунок відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . Майже одразу після перерахування коштів ОСОБА_1 зателефонував на гарячу лінію банку 3700, де на підставі його заяви було заблоковано рух зазначених коштів. В той же день, впродовж тридцяти хвилин після перерахування коштів, він звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, яку було зареєстровано під №9840 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. 17 березня 2018 року о 12 год 35 хв йому надійшло повідомлення від Ргіvаt24 про те, що його заявку про повернення коштів було прийнято, а про результати її розгляду він буде повідомлений по SMS. 18 березня о 15 год 58 хв ОСОБА_1 надійшло повідомлення від Privat24 про те, що заявка на повернення коштів - 50 080, 00 грн. (з яких 49980,00 грн - сума помилково перерахованих коштів, 100 грн - комісія банку за перерахування) успішно оброблена, а зарахування на карту відбудеться протягом 24 годин. Зарахування повинне було відбутися на його картковий рахунок № НОМЕР_2 . Але у зв`язку з тим, що працівник банку допустила помилку, а саме - вказала не його картку № НОМЕР_2 , з якої власне і були помилково перераховані кошти, а картку неналежного отримувача, а саме картковий рахунок відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 станом на момент подання позовної заяви зараховані не були.

На неодноразові звернення з вимогою повернути грошові кошти, які незаконно списано з рахунку ОСОБА_1 шляхом перерахування на новий рахунок, відповідач грошових коштів не повернув і позбавив позивача права розпоряджатись власними грошовими коштами.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконано ані умови договору, укладеного з позивачем, ані вимоги законодавства щодо перерахування грошових коштів у визначений строк, в зв`язку з чим він позбавлений можливості розпоряджатися належними йому грошовими коштами, відтак найбільш ефективним способом захисту його прав є звернення до суду із позовом, який спроможний реально забезпечити поновлення порушеного права з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просить суд у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що жодного безпідставного або помилкового списання з рахунку клієнта не відбулося. Клієнт сам здійснив операцію в терміналі готівкою, підтвердив її, вказавши що перераховує кошти родичам. З заявкою про повернення коштів звернувся за спливом двох годин після здійснення переказу, яка була оброблена, але у звязку з валютуванням операції, кошти ПриватБанк повернути вже не зміг, оскільки вони були перераховані в інший банк, а саме в АТ «Акцент-Банк». Клієнт не зазначав картку для поверненя коштів. Картка отримувача не обслуговується ПриватБанком. Відтак кошти не могли були повернуті по заявці клієнта на картку отримувача в іншому банку.

Крім того, зазначив, що в даному випадку позивач звернувся до неналежного відповідача, оскільки мав би звертатись з позовом до особи, яка без достатніх на те правових підстав набула право власності на кошти, перераховані на рахунок № НОМЕР_1 , або з позовом в межах кримінального провадження, розпочатого на підставі заяви позивача про вчинене кримінальне правопорушення.

Ухвалою суду від 16 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів. Призначено підготовче судове засідання у приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області на 13 червня 2018 року на 11 год. 00 хв., визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м.Рівне, вул. Шкільна, 1) на 05 листопада 2018 року о 14 год. 30 хв., з викликом сторін.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року витребувано у ПАТ «Акцент-Банк» інформацію, а саме: о котрій годині 17 березня 2018 року перераховані ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 49980,00 грн. через ПАТ КБ "ПриватБанк" на картковий рахунок відкритий в ПАТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 і чи отримані ним.

Розгляд справи відкладено на 15 лютого 2019 року на 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року повторно витребувано у ПАТ «Акцент-Банк» інформацію, а саме: о котрій годині 17 березня 2018 року перераховані ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 49980,00 грн. через ПАТ КБ "ПриватБанк" на картковий рахунок відкритий в ПАТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 і чи отримані ним.

Розгляд справи відкладено на 15 квітня 2019 року на 10 год. 00 хв., про що повідомлено сторони.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року витребувано у ПАТ «Акцент-Банк» виписку про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 16.03.2018 року по 23.03.2018 року.

Розгляд справи відкладено на 20 травня 2019 року на 10 год. 00 хв., про що повідомлено сторони.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року витребувано повторно у ПАТ «Акцент-Банк» виписку про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 16.03.2018 року по 23.03.2018 року.

Розгляд справи відкладено на 10 липня 2019 року на 14 год. 30 хв., про що повідомлено сторони.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року витребувано повторно у ПАТ «Акцент-Банк» виписку про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 16.03.2018 року по 23.03.2018 року.

Розгляд справи відкладено на 22 серпня 2019 року на 14 год. 30 хв., про що повідомлено сторони.

Вказану ухвалу ПАТ «Акцент Банк», отримав 03.05.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, проте, жодного разу ухвали суду про витребування доказів ПАТ «Акцент-Банк» не виконані. Причину невиконання ухвал суду не повідомлено. Невиконання ухвал суду унеможливлює повно та об`єктивно розглянути вищевказану справу. В зв`язку з цим ухвалою суду від 22 серпня 2019 року було винесено ухвалу про накладення на ПАТ «Акцент Банк» штрафу у розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5763 грн. 00 коп.

Розгляд справи відкладено на 04 жовтня 2019 року на 15 год. 30 хв., про що повідомлено сторони, клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів- задоволено.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року, по клопотанню представника відповідача ухвалено провести судове засідання по справі №569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, яке призначено на 15 годину 00 хвилин 15 листопада 2019 року, в режимі відеоконференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області (43023, вул. Конякіна, 3, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року, по клопотанню представника відповідача ухвалено провести повторно судове засідання по справі №569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, яке призначено на 14 годину 00 хвилин 24 січня 2020 року, в режимі відеоконференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області (43023, вул. Конякіна, 3, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів- задоволено.

Ухвалено провести судове засідання по справі №569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, яке призначено на 09 годину 30 хвилин 16 березня 2020 року, в режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області (43010, пр. Волі, 54а, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів- задоволено.

Ухвалено провести судове засідання по справі №569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, яке призначено на 09 годину 30 хвилин 10 квітня 2020 року, в режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області (43010, пр. Волі, 54а, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, - задоволено частково.

Ухвалено, судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року о 10 год. 00 хв. по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів, провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області (43010, пр. Волі, 54а, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів - задоволено частково.

Ухвалено, судове засідання, призначене на 27 травня 2020 року о 12 год. 00 хв. по цивільній справі № 569/9037/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів - провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Волинської області (43010, пр. Волі, 54а, м. Луцьк, Волинська область) за участі представника відповідача ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» згідно рахунку № НОМЕР_2 .

Згідно показів позивача 17 березня 2018 року об 11 годині 22 хвилині ним з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти в сумі 49980 гривень на картковий рахунок відкритий в АТ «Акцент Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 ісля перерахування коштів ОСОБА_1 зателефонував на гарячу лінію банку ПАТ КБ 3700, з проханням заблокувати рух зазначених коштів. Тобто,як встановлено судом, ОСОБА_2 є клієнтом АТ «Акцент Банк» на підставі рахунку № НОМЕР_1 .

Як слідує з повідомлення АТ «Акцент Банк» наданого суду на ухвалу про витребування доказів, згідно виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ Акцент-Банк" на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли кошти в розмірі 50080,80 грн. з описом транзакції повернення коштів за неуспішною транзакцією.

Як слідує з пункту 23.4 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ініціатор до настання дати валютування може відкликати кошти,які до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача. Документ на відкликання коштів ініціатор подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів.

Банк отримувача в день одержання вказівки повертає кошти за реквізитами, зазначеними в ній, якщо на час надходження такої вказівки вони не зараховані на рахунок отримувача, та повідомляє отримувача про відкликання коштів ініціатором.

Пунктом 32.3.1. У разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов`язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу.

З оглянутої роздруківки операцій по картці позивача ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 не вбачається транзакції по перерахунку коштів в сумі 50080 гривень на рахунок № НОМЕР_1 від 17 березня 2018 року.( а.с. 45-53)

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правилами ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Стаття 1214 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони у порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Тобто у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або коли ж набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Так, ст.1215 ЦК України передбачено винятки щодо повернення безпідставно набутого майна, так в частині першій цієї статті вказано, що не підлягає поверненню безпідставно набуті:заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із правила щодо повернення безпідставно набутого майна: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Докази, подані на підтвердження конкретної обставини, мають бути, зокрема, належними, достовірними та достатніми.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено обставин безпідставного набуття відповідачем коштів, оскільки жодного доказу про те, що ним дійсно були перераховані кошти (як то квитанція чи платіжне доручення) відповідачу, а саме КБ "ПриватБанк" суду не надано.

З матеріалів справи безспірно вбачається, що ОСОБА_1 , скориставшись терміналом КБ "ПриватБанк" особисто перерахував кошти на рахунок ОСОБА_2 ( а.с. 8)

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм, наявність безпідставного перерахування чи помилкового списання з рахунку клієнта коштів у даному конкретному випадку не було встановлено судом на підставі тих документів та доказів, що були надані суду позивачем.

Вказані документи не є належними, допустимими та достовірними доказами обставин, якими суд може обґрунтувати рішення про задоволення позову.

Судом також встановлено, що із заявкою про повернення коштів позивач звернувся зі спливом двох годин, яка була оброблена, однак у зв`язку із валютуванням операції банк повернути вказані кошти не зміг.

З дослідженого в судовому засіданні аудіозапису розмови ОСОБА_1 із оператором банку слідує, що останній підтвердив операцію перерахування коштів. Крім того, підтверджено факт направлення чеку на адресу клієнта та консультацію щодо повернення коштів та прийняття заяви про повернення коштів.( а.с. 39)

За п.п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання:

1)чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2)чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Частиною 6 ст. 81 встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В даній справі саме позивач повинен надати докази, що він дійсно перераховував кошти і дійсно перерахував їх безпідставно.

Проте, жодних процесуальних дій на захист своїх прав в передбаченому Законом порядку позивач не вчинив.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 2 ст.13 ЦПК зазначає, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Позивачем пред`явлено позов до ПАТ КБ «Приватбанк», який є неналежним відповідачем у справі, оскільки позивач лише скористався терміналом ПАТ КБ «Приватбанк» для перерахування коштів на рахунок АТ «Акцент Банк», клієнтом якого є ОСОБА_2 і він же є отримувачем коштів, зі слів позивача, а не ПАТ КБ «Приватбанк».

До закінчення підготовчого провадження позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача.

В судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 , що були заявлені до неналежного відповідача ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Зважаючи на викладене, з урахуванням вищевказаного, суд вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення (повернення) грошових коштів відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського,1Д,

Повний текст рішення виготовлено 27 травня 2020 року.

Суддя: Н.Г.Кучина