Провадження №: 4-с/755/40/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича на дії приватного виконавця. Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд визнати незаконними та скасувати наступні постанови приватного виконавця: про відкриття провадження від 22.06.2018 року; про опис і арешт майна від 30.10.2019 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.11.2019 року; про арешт майна боржника від 19.11.2019 року; про стягнення з боржника основної винагороди від 19.11.2019 року.

Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича усунути порушення допущенні при постановленні рішення провідкриття виконавчого провадження.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що оскаржувані постани винесенні Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем є протиправними та незаконними, та такі, які винесенні з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов Вадим Вячеславович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Додатково представником приватного виконавця до суду було подано письмові заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених у даних запереченнях.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що у Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича на виконанні перебуває виконавче провадження № 56657708 з примусового виконання виконавчого листа № 755/5323/16, що виданий 02.09.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 328 638,66 грн., та судового збору у розмірі 3 287,00грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 3 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 7 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження та направлення процесуальних документів боржнику дотримано вимог ст.ст.26, 28 ЗУ «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи, які спростовують твердження заявника про неправомірність дій приватного виконавця.

Крім того, посилання заявника в якості обґрунтування вимог на те, що у постановах приватного виконавця зазначено адресу, за якою заявник не проживає, підстав для задоволення скарги не дає, оскільки дана адреса зазначена у виконавчому документі, а у передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження» порядку з заявою про зміну місця проживання заявник до приватного виконавця не звертався.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій приватного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем було вчинено усі необхідні дії, визначених Законом для примусового виконання рішення суду.

Крім того, будь-які докази, які вказували б на порушення приватним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича не підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Скаржник - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 )

Суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов Вадим Вячеславович (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, літера - А, оф. 116);

Заінтересована особа - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Суддя: