Єдиний унікальний номер справи 183/2705/20
Провадження № 2-з/183/37/20

У Х В А Л А
26 травня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
Ухвалою судді від 21 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 22 травня 2020 року позивач усунула недоліки позовної заяви та 25 травня 2020 року судом, у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.
22 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка передана судді 25 травня 2020 року. В обґрунтування заяви заявник посилалась на те, що наразі позивач звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, з відповідачем остання перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2004 року, від якого у них є діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що у період шлюбу сторонами було набуто у власність вищезазначене нерухоме майно, яке було оформлено на відповідача, а також грошові кошти у розмірі 100 000,00 дол. США, які перебувають в особистому сейфі відповідача. ОСОБА_3 відмовляється у позасудовому порядку здійснити поділ цього нерухомого майна та грошових коштів, а тому позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом.
Разом з тим, заявник посилається на те, що, оскільки відповідач є одноособовим власником спірного нерухомого майна існує реальна загроза його відчуження без згоди та волевиявлення позивача ОСОБА_2 , що в подальшому може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя. Побоювання позивача підтверджуються також і тим, що відповідачем у с. Піщанка та в м. Дніпро, а також на "сайті оголошень OLX", були розміщені оголошення про продаж спірного нерухомого майна та останнім часом до житлового будинку у с. Піщанка декілька разів приходили невідомі особи, які представлялись експертами-оцінювачами та зазначали, що вони проводять оцінку нерухомого майна для оформлення правочину купівлі-продажу.
У зв`язку з чим, заявник, посилаючись на ст.ст. 149, 150, 151, 154 ЦПК України звернулась до суду із цією заявою та просить забезпечити позов, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції чи мають повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію виникнення, переходу, припинення та скасування прав власності, інших речових прав, обтяжень, внесення будь-яких змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно наступних об`єктів нерухомого майна:
- житлового будинку загальною площею 210,5 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
25 травня 2020 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду заяви про забезпечення позову, у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів. 26 травня 2020 року представником позивача подано клопотання про долучення до заяви про забезпечення позову інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного будинку № НОМЕР_1 та щодо спірної земельної ділянки № 210119740.
Заява розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, згідно яких останній забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Таким чином, приходжу до висновку, що забезпечення судом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, у запропонований представником позивача спосіб, може призвести до порушення законного майнового інтересу АТ «АЛЬФА-БАНК» як заставодержателя спірного арештованого майна, яке полягає в неможливості реалізації позасудової процедури звернення стягнення на заставлене майно та, відповідно, отриманні гарантованого умовами договору іпотеки та чинним законодавством задоволення своїх майнових вимог до відповідача.
Відповідно до рішення Конституційного Суду від 01 грудня 2004 року № 18рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес» слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного та прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Метою забезпечувального зобов`язання, такого як застава (іпотека), є набуття кредитором (заставодержателем) переважного перед іншими кредиторами боржника (заставодавця) права задоволення своїх вимог за рахунок переданого в забезпечення зобов`язання майна боржника (предмета застави (іпотеки), що прямо випливає зі змісту ст.ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку».
Особливістю таких правовідносин є те, що заставодавець хоч і залишається власником переданого в заставу майна, проте на період забезпечення позбавлений правомочності розпорядження цим майном, а заставодержатель у свою чергу у випадку порушення боржником забезпеченого зобов`язання має право в будь-який момент переважно перед іншими кредиторами такого боржника задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на заставлене майно. У зв`язку із цим заставодержатель має власний пріоритетний майновий інтерес до отриманого в заставу майна боржника, який може бути реалізований ним у будь-який момент у разі порушення забезпеченого зобов`язання.
Таким чином, постановлення ухвали судом про задоволення заяви про забезпечення позову на заставлене майно боржника очевидно та безпосередньо вплине на майновий інтерес іпотекодержателя цього майна, який у такому випадку позбавляється можливості реалізувати набуте за договором іпотеки пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна в установленому законом порядку, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.
Крім того, доводи сторони позивача про те, що відповідач може здійснити реалізацію спірного майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не приймаються судом до уваги, оскільки спірне майно перебуває в іпотеці з відповідними правовими наслідками.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд,-
У забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала суду складена і підписана 26 травня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна