Ухвала

25 травня 2020 року

м. Київ

справа № 756/11469/15-ц

провадження № 61-8136ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», яка підписана представником Нагорним Андрієм Євгеновичем, на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто», товариство) 18 травня 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року.

На підставі касаційної скарги ТОВ «Авто Просто» не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 04 грудня 2019 року (дата складення повного судового рішення - 05 грудня 2019 року). Касаційна скарга ТОВ «Авто Просто» здана до поштового відділення 18 травня 2020 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (ураховуючи вихідні дні) було 06 січня 2020 року.

У клопотанні, яке додано до касаційної скарги, ТОВ «Авто Просто» просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що 27 грудня 2019 року зверталось із касаційною скаргою до Верховного Суду, яку ухвалою від 13 січня 2020 року було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 25 лютого 2020 року ТОВ «Авто Просто» на виконання вимог ухвали подало документ про сплату судового збору на суму 8 780,52 грн. Однак, ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2020 року касаційну скаргу повернуто у зв`язку із тим, що недоліки не було усунуто у повному обсязі. Ухвалу від 05 березня 2020 року про повернення касаційної скарги товариство не отримувало та дізналось про її існування під час перевірки з Єдиного державного реєстру судових рішень. ТОВ «Авто Просто» зазначає, що дізнатись про неповне усунення недоліків раніше не мало змоги у зв`язку із тим, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 на усій території України були встановлені карантинні заходи, тому товариство не здійснювало свою діяльність повноцінно до 12 травня 2020 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак, указані підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати поважними, адже ТОВ «Авто Просто» не обґрунтовує те, чому товариство не виконало вимоги ухвали суду про залишення його попередньої касаційної скарги без руху у повному обсязі. Аналіз ухвали Верховного Суду від 13 січня 2020 року, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ТОВ «Авто Просто» необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 8 780,52 грн, а також подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши у ній клопотання скарги у відповідності до положень статті 409 ЦПК України, надавши копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи. Однак, як зазначає ТОВ «Авто Просто», 25 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали суду про залишення попередньої касаційної скарги без руху, товариством подано лише документ про сплату судового збору. За таких обставин, твердження ТОВ «Авто Просто» про те, що дізнатись про неповне усунення недоліків раніше не мало змоги у зв`язку із встановленям постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 карантинних заходів є необґрунтованим. ТОВ «Авто Просто» не обґрунтовує та не надає будь-яких доказів про те, яким чином встановленя карантинних заходів з 12 березня 2020 року перешкодило товариству усунути недоліки попередньої касаційної скарги у повному обсязі у лютому 2020 року.

Окрім цього, представник ТОВ «Авто Просто» не зазначає коли саме дізнався про наявність ухвали Верховного Суду від 05 березня 2020 року.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

На підставі викладеного, згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

Окрім цього, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Додане до касаційної скарги платіжне доручення № 204 від 19 лютого 2020 року на суму 8 780,52 грн за подану у грудні 2019 року касаційну скаргу, яку ухвалою суду касаційної інстанції від 05 березня 2020 року повернуто, не є підставою для його зарахування за подання касаційної скарги у травні 2020 року. Оскільки за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - вересень 2015 року) за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, ураховуючи ціну позову (292 684,03 грн) та клопотання у скарзі, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8 780,52 грн (292 684,03 грн * 1,5 % * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Також, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України особою, яка подала касаційну скаргу, не зазначено її клопотання (прохальну частину касаційної скарги) з урахуванням положень статі 409 ЦПК України.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що ТОВ «Авто Просто» ставить питання лише про скасування постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року.

ТОВ «Авто Просто» необхідно конкретизувати прохальну частину касаційної скарги, та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статі 409 ЦПК України.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», яка підписана представником Нагорним Андрієм Євгеновичем, на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат