УХВАЛА

номер справи 752/6085/20

провадження номер 2/752/4871/20

15.05.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року, позов був залишений без руху та позивачу було надано строк для усунення виявлених недоліків.

12.05.2020 року позивачем було надіслано до суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву із додатками.

Однак, вважаю, що недоліки наведені в ухвалі судді від 09.04.2020 року позивачем в повному обсязі усунуті не були.

Так, позивачем не було подано до суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку за одну позовну вимогу майнового характеру.

Посилання сторони позивача на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд відкидає, оскільки, вказані доводи є хибними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак позивач має сплатити судовий збір у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків в повному обсязі, а саме не поданням суду доказів сплати сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко