1Справа № 335/4268/20 2-з/335/50/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову та зупинення стягнення на підстав виконавчого напису № 3830 від 26.05.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем,
ВСТАНОВИВ:
В провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко О.С., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно із позовною заявою, позивачем, в особі його представника подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 3830 від 26.05.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на користь стягувача АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором від 19.08.2013 року № б/н в розмірі 17 678,70 грн.
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах.
Враховуючи те, що пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, ОСОБА_1 звертається до суду із вказаною заявою про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Вивчивши надану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктом 6 зазначеної постанови визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Так заявник в заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що є фактичним вирішення питання по суті.
Разом з тим, представником позивача не обґрунтовано жодним чином ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду
Звертаючись із заявою про забезпечення позову представник заявника не надає доказів, про обставини які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку не вжиття заходів забезпечення позову.
Таким чином, немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Отже, посилання представника позивача на те, що пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України прямо передбачено можливість забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, судом не приймаються, оскільки представником позивача не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.
Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Звернення ОСОБА_1 із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса.
Таким чином, позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.
Крім того, суд вважає, що таке зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так, у разі задоволення заяви про зупинення стягнення виконання виконавчого напису нотаріуса, позивачем фактично буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви про зупинення стягнення виконання виконавчого напису нотаріуса слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову та зупинення стягнення на підстав виконавчого напису № 3830 від 26.05.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.
Суддя В.О. Макаров