Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

за участі секретаря судового засідання Хорольської І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права користування земельною ділянкою за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права користування земельною ділянкою за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначає, що неподалік від неї, по АДРЕСА_1 проживала її троюрідна тітка ОСОБА_2 . Вона мала присадибну земельну ділянку площею 0,50 га. Тітка змінила місце проживання, а навесні 1999 р. передала їй в користування вказану земельну ділянку, якою позивач безперервно користувалася по жовтень 2017 р., обробляла її, вирощувала городину для власних потреб. Тітка померла у 2015 р., однак вона і після її смерті безперешкодно продовжувала користуватися земельною ділянкою. Восени 2017 р. звернулася до сільської ради з приводу визнання за нею права власності на присадибну земельну ділянку, але їй було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду теж було відмовлено у задоволенні зазначених вимог, скасовано рішення суду першої інстанції. 15 лютого 2019 р. звернулася до відповідача з письмовою заявою про передачу їй в користування за набувальною давністю земельної ділянки площею 0,50 га, розташованої в АДРЕСА_1 . Рішенням сесії Першотравенської сільської ради від 13 червня 2019 р. їй відмовлено в додатковому відведенні в користування земельної ділянки. Вважає, що її право порушено, тому звертається до суду з даним позовом.

Позивач та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він прохає цивільну справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує і прохає їх задовольнити. Відзив на позовну заяву отримано. Не заперечує проти розгляду справи без фіксації судового процесу.

Представник Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився. Надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Рішенням суду за позивачем визнано право власності на присадибну ділянку площею 0,50 га, розташовану в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю. Рішенням Дніпровського апеляційного суду рішення скасовано. Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка комунальної власності розміром 0,50 га. На даній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди. Вказана земельна ділянка попередньо була у використанні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але у громадянки будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. У зв`язку з тим, що земельна ділянка є вільною земельною ділянкою комунальної власності, на 19 сесії сьомого скликання відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, вона була передана іншій особі. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 121 ЗУ «Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам», громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара. Спірна земельна ділянка згідно цільового призначення відноситься до землі населених пунктів для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, згідно інформації з ДЗК п. 1.2 Українського класифікатора цільового використання землі. Згідно інформації з ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.04.2018 р. за ОСОБА_1 зареєстровані на праві власності земельні ділянки площами 0,2175 га та 1,7825 га, цільове призначення: 1.2, розташовані в с. Першотравенка. Таким чином, позивачем вже використане право на безоплатну передачу їй земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, адже в неї вже наявні у приватній власності земельні ділянки площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби. Зазначені обставини виключають можливість застосування інституту набувальної давності для передачі земельної ділянки у власність або користування позивачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги письмові пояснення сторін, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2019 р. рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2018 р. про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю скасовано. (а. с. 5-7)

На звернення від 24 січня 2018 р. щодо надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, загальною площею 0,50 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 на території Першотравенської сільської ради, відділ у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області інформує, що неможливо надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, в зв`язку з відсутністю на неї правовстановлюючих документів. Додатково повідомляється, що вартість 1 кв.м. на вище вказану земельну ділянку з урахуванням коефіцієнта 6,0714 станом на 01.01.2018 р., становить 58,23 грн. Вих. № 124/0/198-18 від 31.01.2018 р. (а. с. 8)

У своїй письмовій заяві від 15 лютого 2019 р. до сесії Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області позивач ОСОБА_1 прохає винести рішення про передачу їй в користування земельної ділянки площею 0,50 га, розташованої в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю. (а. с. 4).

Рішенням 34 сесії VII скликання Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області «Про відмову у додатковому відведенні в користування земельної ділянки, наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки безоплатно для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 », розглянувши заяву ОСОБА_1 про передачу в користування земельної ділянки площею 0,50 га, розташованої в АДРЕСА_1 за набувальною давністю, керуючись ст. ст. 12, 22, 33, 81, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, Законами України «Про землеустрій», «Про державний земельний кадастр» та «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи висновки постійної комісії сільської ради з питань врегулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища, сесія ради вирішила відмовити ОСОБА_1 в додатковому відведенні в користування земельної ділянки та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в АДРЕСА_1 . Орієнтовний розмір земельної ділянки 0,5000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_1 вже використане право на безоплатну передачу їй земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, адже вже є в наявності у приватній власності земельні ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби. (а. с. 3)

Відповідно до ст. 119 Земельного Кодексу України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених ЗК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 121 ЗК України «Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам», громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому ЗК України.

Спірна земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно цільового призначення відноситься до землі населених пунктів для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, згідно інформації з ДЗК п. 1.2 Українського класифікатора цільового використання землі.

Слід врахувати позицію Верховного Суду України по справі № 742/2916/15-ц, який у Постанові від 11.04.2018 р. зазначив, що: «Аналіз статті 119 ЗК України дає підстави для висновку, що не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій цієї статті, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (статті 118, 123 ЗК України). Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. Тобто, при бажанні набути право власності на земельну ділянку, яка перебуває у комунальній чи державній власності не має значення, що особа відкрито та добросовісно нею користувалася 15 і більше років.

Так чи інакше, особі слід в загальному порядку звертатися до органу місцевого самоврядування чи органу державної влади та за встановленою законодавством процедурою набувати право власності на земельну ділянку в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки, визначених ст. 121 ЗК України. При цьому компетентний орган може відмовити у набутті права заявнику із підстав, передбачених ЗК України, незважаючи на відкрите та добросовісне користування земельною ділянкою понад 15 років. Що і було зроблено рішенням сесії Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечено жодною зі сторін у справі, позивач скористалась своїм правом на передачу земельної ділянки у власність, та володіє на праві приватної власності земельними ділянками: кадастровий номер :02:001:0033, цільове призначення 1.2 (для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби), площею 0,2175 га, місце розташування АДРЕСА_1 ; та кадастровий номер :02:001:0035, цільове призначення 1.2 (для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби), площею 1,7825 га, місце розташування АДРЕСА_1 (а. с. 33, 34). Хоча сама позивач до суду документів, які б підтверджували це, не надала. Вказані докази надані відповідачем на підтвердження причин, по яким прохає відмовити у задоволенні позову.

Рішенням 31 сесії VII скликання Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 349-31/VII від 12 лютого 2019 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства в кількості 0,3863 га за адресою: АДРЕСА_1 , на території Першотравенської сільської ради. Передати земельну ділянку у приватну власність гр. ОСОБА_4 площею 0,3863 га, кадастровий номер :02:001:0540, в т. ч. для ведення особистого селянського господарства 0,3863 га за адресою: АДРЕСА_1 . Землевласникові використовувати землю за цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог Земельного Кодексу України. (а. с. 30)

Також суд звертає свою увагу на те, що позивач прохає визнати за нею право користування на присадибну земельну ділянку за набувальною давністю, тоді як згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки площею 0,3863 га, кадастровий номер :02:001:0540, є ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 349-31/VII, виданий 12.02.2019 р., видавник Першотравенська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а. с. 31)

Крім того, позивач посилається у своєму позові на ст. 119 ЗК України - набуття права на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність), та не надає суду докази про те, чи був нею реалізований інший порядок набуття права власності - безоплатна приватизації земельних ділянок громадянами (ст. 118 ЗК України) та надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування (ст. 123 ЗК України).

Таким чином, ОСОБА_1 вже використане право на безоплатну передачу їй земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, оскільки в неї вже є в наявності у приватній власності земельні ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби. Зазначені обставини виключають можливість застосування інституту набувальної давності для передачі земельної ділянки у власність або користування позивачу.

Враховуючи викладене вище, на думку суду викладене є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст. ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 118, 119, 123 ЗК України, ст. ст. 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 19, 23, 28, 48, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 128, 133, 141, 142, 177, 209, 229, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права користування земельною ділянкою за набувальною давністю відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок Держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.А. Ковальчук