ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/5485/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/5516/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Лічмана Л.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про заміну сторони виконавчого провадження

У грудні 2019 року старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Сердюк І.О. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2019 року.

Заява мотивована тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №59476349 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Медичного реабілітаційного центру «Тополя» Національної гвардії України (далі- МРЦ «Тополя» НГУ),керівника адміністративного відділення.

20 листопада 2019 року на адресу ВДВС ГТУЮ в Одеській області від МРЦ «Тополя» НГУ надійшов лист про необхідність закриття вказаного виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням, оскільки наказом МРЦ «Тополя» НГУ №117 від 13 червня 2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя» НГУ, згідно штатного розкладу, тобто на ту посаду, з якої останній був звільнений.

Вважаючи, що рішення суду в частині поновлення стягувача на роботі боржником не виконано в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 не поновлено на посаді керівника адміністративного відділення, державний виконавець просив задовольнити його заяву на підставі ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» (т.2 а.с.103-105).

Короткий зміст судового рішення

21 січня 2020 року суд постановив ухвалу, якою виключив із резолютивної частини рішення від 07 червня 2019 року допущену у третьому абзаці, а саме: слова «керівника адміністративного відділення (т.2а.с.191-192).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року у задоволенні заяви старшого державного виконавця відмовлено (т.2 а.с.193-196 ).

Судове рішення, зокрема, мотивовано тим, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2019 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 21 січня 2020 року про виправлення описки, є виконаним в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя» НГУ, а тому встановлення або зміну способу і порядку виконання вказане рішення не потребує.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять ухвалу суду скасувати.

Неправильність судового рішення мотивовано порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, апелянти, зазначили, що суд:

- фактично повторно переглянув справу по суті, перебравши на себе повноваження апеляційного суду;

- з власної ініціативи змінив назву посади позивача та зробив помилковий висновок про виконання рішення суду (т.2 а.с.211-214,т.3 а.с.2-4).

У відзиві на апеляційну скаргу начальник МРЦ «Тополя» НГУ просить апеляційну скргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до МРЦ «Тополя» НГУ задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ № 42 від 01 березня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі п. 3 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя» НГУ, керівника адміністративного відділення.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі. (т.1 а.с.194-203).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року виправлена описка в судовому рішенні від 07 червня 2019 року, яка полягала в тому, що із резолютивної частини рішення суду підлягали виключенню слова «керівника адміністративного відділення» (т.2а.с.191-192).

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2020 року вказане рішення змінено.

Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ №42 від 01 березня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника МРЦ «Тополя» НГУ на підставі п.3ст.40КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника МРЦ «Тополя» НГУ (т.3 а.с.19-28).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2020 року ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року про виправлення описки скасована (т.3 а.с. 17-18).

Відповідно до витягу з наказу начальника МРЦ «Тополя» НГУ від 13 червня 2019 року №117, ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника МРЦ з 01 березня 2019 року на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 07 червня 2019 року № 521/5485/19 (т.2 а.с.112).

Враховуючи наведене, а також те, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про поновлення ОСОБА_1 виключнона посаді заступника начальника МРЦ, правових підстав для задоволення заяви старшого державного виконавця не було.

Сам по собі факт скасування ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 року про виправлення описки на зазначений висновок не впливає, оскільки апеляційний суд в ухвалі від 17 березня 2020 року зазначив, що рішення суду першої інстанції від 07 червня 2019 року змінено, а тому зміст зазначеної ухвали суду першої інстанції втратив свій сенс.

Доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції фактично повторно переглянув справу по суті, перебравши на себе повноваження апеляційного суду, є необґрунтованими, оскільки, відповідно до вимог ч.1ст.269 ЦПК України, виправлення описки у судовому рішенні є правом суду.

Крім того, скасовуючи ухвалу суду 21 січня 2020 року про виправлення описки, апеляційний суд в ухвалі від 17 березня 2020 року зазначив, що рішення суду першої інстанції від 07 червня 2019 року змінено, а тому зміст ухвали суду першої інстанції від 21 січня 2020 року про виправлення описки втратив свій сенс.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали суду з наведених в апеляційній скарзі доводів не вбачається, тому ухвалу суду від 21 січня 2020 рокупро відмову у задоволенні заяви старшого державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 21 січня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 25 травня 2020 року.

Головуючий

Судді: