Справа № 646/6946/18
№ провадження 2/646/245/2020
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Шелест І.М., за участю секретаря Саламахи В.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь позивача суму боргу в розмірі 19 747, 00 грн., а також 3 % річних за незаконне використання коштів у розмірі 1631, 16 грн; втрати від інфляції у розмірі 17 712, 61 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 704, 80 грн. В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що 15 квітня 2015 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким передав їй грошові кошти у сумі 700 доларів США, зі строком повернення до 01 січня 2016 року. По закінченню зазначеного строку відповідачка боргу не повернула. Сума боргу за розпискою у сумі 700 доларів США становить 19 747, 00 грн (за курсом НБУ 28,21 грн). Крім того, за розрахунком позивача 3 проценти річних в період з 01.01.2016 по 02.10.2018 з суми боргу 19 747, 00 грн. за 1005 днів склала 1 631, 16 грн. Також, розмір інфляційних втрат за цей період склав 17 712, 61 грн. Станом на момент звернення до суду, ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконані. Тому позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою судді Теслікової І.І. від 10.12.2018 було відкрито загальне позовне провадження.

12.02.2019 цивільну справу № 646/6946/18 прийнято у провадження судді Шелест І.М.

04.04.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, у матеріалах справи є заява про слухання справи у його відсутність, позов підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася повторно, про розгляд справи неодноразово повідомлялася, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 700 доларів США, які відповідачка прийняла та зобов`язалася повернути в строк до 01.01.2016, про що написала відповідну розписку, проте відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконала, борг позивачу ОСОБА_1 не повернула.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що сума заборгованості за договором позики на день звернення до суду, тобто 02.10.2018, становить 19 747,00 гривень, що є еквівалентом 700 доларів США, та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання. ОСОБА_2 прострочила грошове зобов`язання і тому позовні вимоги в частині стягнення з неї трьох процентів річних у період з 01.01.2016 по 02.10.2018 в розмірі 1631 гривень 16 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Отже, норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні. Оскільки між сторонами було укладено договір позики у вираженні грошових зобов`язань в іноземній валюті, розрахунок погашення боргу прирівнюється до курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти на час ухвалення рішення, у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції, слід відмовити.

Таким чином, з урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором позики від 15.04.2015 у сумі у сумі 19 747, 00 грн., а також три проценти річних в період з 01.01.2016 по 02.10.2018 у розмірі 1 631, 16 грн., що у загальній сумі складає 21 378, 16 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним мінімальний розмір судовиого збору у сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12,13,81,83,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за договором позики від 15.04.2015 у сумі у сумі 19 747, 00 грн.; 3 (три) проценти річних в період з 01.01.2016 по 02.10.2018 у розмірі 1 631, 16 грн., що у загальній сумі складає 21 378 (двадцять одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривень) 80 коп.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стягувач: ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (ідн. НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2020.

Суддя І.М. Шелест