Справа № 344/3993/20
Провадження № 2/344/2165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб із відповідачем розірвано на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем. З відповідача стягуються аліменти на підставі цього ж рішення суду в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Дочка має проблеми зі слухом. Саме тому позивач витрачає кошти на купівлю слухових апаратів та розвиток здібностей дитини. Загальна сума понесених витрат становить 42 550 грн., з яких відповідачем сплачено 8 000 грн. Тому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 13 275 грн., що становить половину понесених витрат, з вирахуванням вже сплачених відповідачем коштів.

Позивач у судове засідання не з`явилась, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток та інших процесуальних документів засобами поштового зв`язку. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2013 року, який розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року (а.с.5-7).

Цим же рішенням суду визначено місце проживання їх спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, а також присуджено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки в розмірі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

На лікування ОСОБА_3 , пов`язаного із вадами слуху, а також на корекційні логопедичні заняття дитини, ОСОБА_1 понесла витрати на суму 42 550 грн., що підтверджується копією фіскального чеку ТзОВ «НВП-ВАБОС» від 26 вересня 2018 року на суму 21 300 грн., копією товарного чеку ТзОВ «НВП-ВАБОС» від 26 вересня 2018 року на суму 350 грн., копією фіскального чеку ТзОВ «ВАБОСУРДО» від 26 вересня 2018 року на суму 300 грн., копією товарного чеку ФОП ОСОБА_4 № 152 від 15 листопада 2018 року на суму 16 700 грн., а також довідкою ФОП ОСОБА_5 б/н від 25 лютого 2020 року, згідно якої за корекційні логопедичні заняття ОСОБА_3 оплачено 3 900 грн.

У позовній заяві позивач вказала, що відповідачем добровільно надано кошти на ці витрати в розмірі 8 000 грн.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою чи розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В процесі розгляду справи позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на дитину в розмірі 42 550 грн., які викликані необхідністю лікування дочки.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Тому у відповідача наявний обов`язок щодо відшкодування половини цих витрат в розмірі 21 275 грн.

Однак відповідач частково виконав такий обов`язок та відшкодував позивачу 8 000 грн. додаткових витрат на дочку ОСОБА_6 .

У зв`язку із чим позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 13 275 грн. додаткових витрат на дитину в користь позивача (21 275 грн. - 8 000 грн.).

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

На підставі ст. ст. 180, 185 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , додаткові витрати на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 13 275 (тринадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок UA6026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк подання до суду заяви про перегляд заочного рішення та його апеляційного оскарження обчислюється з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 29 травня 2020 року.