Справа №491/181/20
Ананьївський районний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
25 травня 2020 року м. Ананьїв
До Ананьївського районного суду Одеської області звернулося із заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ в сумі 6863,70 грн. та штрафних в сумі 7820,46 грн.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015 року ( редакції від 29.04.2016 року) «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» ТОВ «Одесагаз-Постачання» є постачальником природного газу на території Одеської області з 01 липня 2015 року, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання природного газу побутовим споживачам.
Як вбачається із заяви, що відповідно до листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НРЕКП) постачальником природного газу за регульованим тарифом №5864/16/61-15 від19.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз», з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», з іншої сторони, 01.07.2015 року було укладеного Договір доручення щодо збору грошових коштів, за яким ТОВ «Одесагаз-Постачання» здійснює збір грошових коштів зі споживачів природного газу боржників ПАТ «Одесагаз».
Заявник вказує, що між ТОВ «Одесагаз-Постачання» та гр-ном ОСОБА_1 було укладено договір на постачання природного газу побутовим споживачам. Для здійснення розрахунків за спожитий природний газ, згідно Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я споживача ОСОБА_1 .
Як зазначає заявник, що боржник ОСОБА_1 постійно не здійснював оплату в повному обсязі за поставлений природний газ період з січня 2018 року по лютий 2020 року, таким чином утворилася заборгованість на загальну суму 6863,70 грн.
З заяви вбачається, що на протязі року споживач не здійснював оплату за використаний природний газ, чим порушив:
- п.14 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, відповідно до яких : «Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим».
Також заявник вказує, що боржник неодноразово попереджався про необхідність погасити борг, але ігнорував вимоги. Боржнику було надіслано 20 червня 2019 року досудову вимогу, яка була ним отримана 27 червня 2019 року, але була проігнорована та залишена без виконання. Надіслані в подальшому досудові вимоги в подальшому боржник відмовляється отримувати. Таким чином за використані обсяги газу 2579 м3, станом на 26.02.2020 року, з урахуванням часткової оплати утворилась заборгованість в сумі 6863, 70 грн.
Крім цього, заявник зазначає, що у результаті не виконання умов договору у споживача ОСОБА_1 , станом на 26 лютого 2020 року утворилась не лише заборгованість з основного боргу за природний газ в сумі 6863,70 грн., а й пеня - 6570,01 грн., інфляційні збитки 618,47 грн., та 3% річних 631,98 грн.
Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 та ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1 та 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Частиною 1 та 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписами ч.1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.903 ЦК України:
1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
2. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.160 ЦПК України:
1. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
3. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
У відповідності до ч.1 п.3 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
На підставі викладеного є всі підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання", оскільки боржником порушені умови договору про надання послуг з газопостачання, через що утворилась не лише заборгованість з основного боргу за природний газ в сумі 6863,70 грн., а й пеня - 6570,01 грн., інфляційні збитки 618,47 грн., та 3% річних 631,98 грн.
Згідно п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, сума судових витрат сплачених заявником підлягає стягненню на його користь з боржника.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.160, 161, 167, 169, 170, 172 ЦПК України,
Відповідно до ч.3 ст.167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.
Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.169 ЦПК України, після видачі судового наказу, не пізніше наступного дня, надіслати його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має, одночасно надіславши йому копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надіслати його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси, що передбачено ч.2 ст.172 ЦПК України.
Строк пред`явлення судового наказу три роки з моменту набрання ним чинності.
Судовий наказ в частині стягнення судового збору може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання законної сили.
Суддя: О.О. Желясков
Судовий наказ набрав законної сили «____»________________202_ року
Строк пред`явлення до виконання до «____»________________202_ року
Судовий наказ виданий (надісланий) стягувачу «___»_______________202_ року
Суддя: О.О. Желясков