РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

27 травня 2020 рокуСправа №451/7/19
Провадження № 2/451/124/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/7/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

встановив:

4 січня 2019 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В позовній заяві зазначає, що 14 квітня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Доказом, що підтверджує вказану обставину є відповідний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно будинкової книги на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у цьому житловому будинку зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_4 (брат позивача), ОСОБА_5 (баба позивача), ОСОБА_6 (батько позивача) та ОСОБА_2 . На сьогодні ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає. Крім цього, згідно акту № 1215 від 05.12.2018 року виданого Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області вбачається те, що ОСОБА_2 вже понад десять років на території Тетевчицької сільської ради не проживає. Місце перебування його невідоме. З реєстраційного обліку на території Тетевчицької сільської ради не знявся. Вказані обставини підтверджуються також показами сусідів позивача, які за необхідності можуть бути допитані в якості свідків у судовому засіданні. Всі ці обставини підтверджують те, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає тривалий час, не цікавиться необхідністю сплачувати будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство та не пов`язаний з ним спільним побутом. Крім того, сам факт реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою ускладнює можливість позивача розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Всі ці обставини зумовлюють необхідність позивача звернутися до суду з цим позовом. Отже, враховуючи вищенаведене, просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 29.01.2010 року) таким, що втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4-5 зворот).

Позивач та представник позивача у судове засідання на з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та проссять позов задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують (а.с.49).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через офіційний сайт Радехівського районного суду Львівської області (а.с.44).

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18976405, від 27.05.2008 року (а.с.8).

В згаданому житловому будинку зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_4 (брат позивача), ОСОБА_5 (баба позивача), ОСОБА_6 (батько позивача) та ОСОБА_2 , що підтверджуться Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Факт непроживання ОСОБА_2 протягом десяти років за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом обстеження умов проживання громадянина ОСОБА_2 , 1961 року народження, складеним 5 грудня 2018 року комісією виконавчого комітету Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.9).

Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що ОСОБА_2 , не користується житлом з поважних причин, суду не подано.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком АДРЕСА_1 без поважних причин не користується, суд вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 279,280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 29.01.2010 року) таким, що втратив право на користування житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 29.01.2010 року) зареєстрованого в АДРЕСА_1 користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 27 травня 2020 року.