Справа № 189/2054/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.05.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом з наступних підстав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 ДП № 054278, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3098, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. На випадок смерті померла заповіт не залишила. Спадкоємцем померлої є позивач, оскільки в неї на момент смерті не було близьких родичів. Починаючи з серпня місяця 2009 року до дня смерті вона проживала з позивачем в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали однією сім`єю. До дня смерті позивач здійснював за нею догляд, та вони вели спільне господарство. У відповідності до законодавства України, позивач звернувся до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 ДП № 054278, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3098, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. Але державним нотаріусом йому було роз`яснено, що в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка є спадковим майном, позивачу буде відмовлено в видачі відповідного свідоцтва. В зв`язку з відсутністю оригіналів документів на ім`я померлої, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 ДП № 054278, виданого Покровською селищною радою, позивач не має можливості оформити спадкові права на вказану земельну ділянку. Позивач дізнався, що належна йому на праві спадкування земельна ділянка знаходиться в користуванні та обробітку відповідача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усними заявами щодо повернення йому в користування належної йому на праві спадкування земельної ділянки для самостійного обробітку, але йому відмовляють, оскільки позивач до цього часу не оформив своїх спадкових прав. Так як, оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній (втрачений), то позивач не звертався до Покровської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки йому буде відмовлено у видачі свідоцтва. В зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я померлої ОСОБА_2 , позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний час не являється власником вище наведеного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації прав не можлива. Отже, позивач будучи спадкоємцем, не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. Позивач як спадкоємець, бажає зареєструвати своє право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з чим, позивач просить витребувати у ТОВ «Родіна», належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, встановити факт спільного проживання однією сім`єю позивача з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01 серпня 2009 року до моменту її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю, серії НОМЕР_1 ДП № 054278, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3098, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Родіна» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.

Свідок ОСОБА_3 надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що приблизно з серпня 2009 року в його знайомого ОСОБА_1 проживала за його адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка була близькою подругою його матері, та вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. До дня її смерті ОСОБА_1 здійснював за нею догляд.

Свідок ОСОБА_4 надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що приблизно з серпня 2009 року в його знайомого ОСОБА_1 проживала за його адресою по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , яка була близькою подругою його матері, та вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. До дня її смерті ОСОБА_1 здійснював за нею догляд.

Суд, дослідивши письмові пояснення свідків, письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 15.09.2014 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 - ДП № 054278, померлій ОСОБА_2 на підставі рішення 24 сесії XXIII скликання Покровської селищної Ради народних депутатів № 563 від 14.12.2001 року, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 5,992 га, яка розташована на території Покровської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3098 (а.с. 5).

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд дійшов до наступних висновків.

Так, з копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59254835 від 03.02.2020 року, виданої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області видно, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена в Покровській державній нотаріальній конторі (а.с. 23).

Як вбачається з листа Покровської державної нотаріальної контори Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.02.2020 року, спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року заведена 20.10.2014 року за № 314/2014 за заявою на прийняття спадщини ОСОБА_5 , яка не доказала своїх родинних зв`язків з померлою (а.с. 27).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1263 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Поновлення права власності позивача на нерухоме майно повинно здійснитися у спосіб, передбачений законом, а тому з урахуванням загальних вимог ЦК України, визначених ст.ст. 391, 392 цього кодексу, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області.

Постановою Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» наголошується, що відповідно до статті 387 ЦК, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна,пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений ( п. 23 вказаної Постанови).

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність пред`явлених позовних вимог до ТОВ «Родіна», який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів земельною ділянкою позивача, а також про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування у відповідача з чужого незаконного володіння на користь позивача зазначеного нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи викладені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 223, 258-259, 263-265, 285 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна», належну ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01 серпня 2009 року до моменту її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,992 га., кадастровий номер :02:001:0322, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 ДП № 054278, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3098, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.С. Пустовар