У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка обґрунтована тим, що 28 лютого 2020 року нею отримана черговий лист зі Слов`янського МВ ДВС, в якому запропоновано самій звертатись до ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом про повернення коштів, які з заробітної плати заявниці щомісячно відраховувались на підставі вимоги ВДВС від 15 березня 2019 року № 57927155, яку не було підписано керівником та не скріплено печаткою.

У вказаній вимозі зазначено, що за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, винні особи несуть кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України. Бухгалтерією підприємства Структурного підрозділу «Лиманське моторвагонне депо», де працює заявниця, розпочато виконання вимоги державного виконавця.

Виконавче провадження № 57927155 від 17 грудня 2018 року закрито на підставі рішень Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та Донецького апеляційного суду, проте кошти в сумі 3144,72 грн. їй не повернуто.

Заявниця неодноразово зверталась до виконавчої служби та до бухгалтерії СП «Лиманського моторвагонного депо» за поверненням зазначеної суми, однак це виявилось безрезультатним.

Просить суд, ухвали судове рішення, яким повернути кошти, утримані з її заробітної плати у розмірі 3144,72 грн.

В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені нею вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Представник Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заперечення, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, а вимоги скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, за наступних підстав.

На виконанні у Слов`янському міськрайонному відділі ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження АСВП № 57927155 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/4198/2015, виданого 13 грудня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення боргу в сумі 32533,54 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

При проведенні виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримує заробітну плату в Регіональній філії «Донецька залізниця» Структурного підрозділу «Лиманське моторвагонне депо».

Державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС 17 січня 2019 року винесено та надіслано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за місцем отримання заробітної плати, а саме: Регіональна філія «Донецька залізниця» Структурного підрозділу «Лиманське моторвагонне депо».

Постановою Донецького апеляційного суду на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду № 4-с/243/8/2019 від 22 квітня 2019 року постанова головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17 грудня 2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/4198/2015 від 13 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 32533,54 грн. скасовано.

Під час проведення утримання грошових коштів з ОСОБА_1 утримано та перераховано на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 3144,72 грн. Зазначені грошові кошти бухгалтерією РФ «Донецька залізниця» СП «Лиманське моторвагонне депо» перераховувались безпосередньо на рахунки стягувача.

Державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу ДВС неодноразово направлялись листи до АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою повернути ОСОБА_1 грошові кошти. На вказані листи АТ КБ «ПриватБанк» неодноразово відповідав, проте грошові кошти не повертав. Згідно з останньою відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 17 січня 2020 року, кошти були зараховані у рахунок погашення заборгованості клієнта перед банком, у зв`язку з чим поверненню грошові кошти не підлягають.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Суд, вважає за можливе розглянути скаргу без участі державного виконавця та представника заінтересованої особи, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, на виконанні у Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 57927155 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/4198/2015, виданого 13 грудня 2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 32533,54 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Провадження в даному виконавчому провадженні відкрито на підставі відповідної постанови державного виконавця від 17 грудня 2018 року.

Під час здійснення виконавчих дій у наведеному виконавчому провадженні, державним виконавцем з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 офіційно працевлаштована у Структурному підрозділі «Лиманське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця».

З метою належного виконання рішення суду, 17 січня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у Регіональній філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця». Також, вказаною постановою державного виконавця визначено, що відрахування із доходів боржника слід здійснювати у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» за встановленими реквізитами, у розмірі 20 % пропорційно до виплати загальної суми боргу 35936,89 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як вбачається з вищевказаної постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 січня 2019 року, відрахування із доходів боржника ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу здійснювались на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» на р/р НОМЕР_1 МФО 305299.

Проте, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17 грудня 2018 року скасовано ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року та постановою Донецького апеляційного суду, винесених у справі № 243/1071/19 (№ 4-с/243/8/2019).

У зв`язку зі скасуванням постанови про відкриття виконавчого провадження, начальник Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби неодноразово звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» з листами про повернення ОСОБА_1 грошових коштів, стягнутих в межах зазначеного виконавчого провадження (№ 14.19-19/37834 від 26 липня 2019 року, № 14.19-19/47191 від 17 вересня 2019 року, № 64341 від 11 листопада 2019 року). Так, згідно повідомлення Регіональної філії «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Лиманське моторвагонне депо» по постанові про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від 17 липня 2019 року за період з лютого 2019 року по червень 2019 року утримано суму у розмірі 6598,07 грн. у виконавчому провадженні № 57927155 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 32533,54 грн. На користь ПАТ КБ «ПриватБанк» перераховано суму в розмірі 3144,72 грн.

Згідно з листом ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-191206/5097 від 17 січня 2020 року, грошові кошти утримані з заробітної плати ОСОБА_1 у сумі 3144,72 грн. були зараховані в рахунок погашення заборгованості клієнта перед банком та поверненню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців. Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Крім того, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Крім того, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Також, державним виконавцем можуть вживатись заходи примусового виконання рішень, в тому числі звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Таким чином, державний виконавець при здійсненні своїх повноважень та в межах своєї компетенції, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» здійснював виконавчі дії, направлені на виконання рішення суду.

У зв`язку з викладеним, доводи та вимоги скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 13, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 383, 447, 451 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 5, 10, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на дії державного виконавця відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 28 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко