Справа № 630/182/20
Провадження № 2/630/156/20
25 травня 2020 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Кузьміної Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/182/20 (провадження № 2/630/156/20) за позовною заявою від 21 січня 2020 року, поданою Савіхіною Анастасією Миколаївною - представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28 січня 2010 року в розмірі 5814,35 грн. та судових витрат, -
В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що з 28 січня 2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір без номеру (далі за текстом - Кредитний договір) За цим договором ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 1300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було підтверджено свідоцтвом про смерть від 02 березня 2017 року. Але на день смерті позичальника ОСОБА_2 існувала заборгованість за простроченим тілом кредиту по кредитному договору перед Банком в розмірі 5814,35 грн. Від імені Банку на адресу Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 23 червня 2017 року була надіслана претензія кредитора. Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати у строк до 01 вересня 2017 року заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини. Спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, виявився ОСОБА_1 , що було підтверджено відомостями з паспорту відповідача. На адресу спадкоємця ОСОБА_1 було направлено 17 липня 2019 року лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Але така вимога спадкоємцем ОСОБА_1 не виконана. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.
Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, відомості про причини неявки не повідомив. Первісно позовна заява надійшла разом з заявою уповноваженого представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Савіхіної А.М. про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності відповідача у заочному порядку, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідач ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї документами отримав засобами поштового зв`язку 08 травня 2020 року. Але протягом визначеного для нього 15-денного строку відповідач відзив чи інших заяв або клопотань не подав.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання та їх поважність відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяву про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.
Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 28 січня 2010 року був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається з таких документів: Анкети-заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. З усіма документами, які складають Договір про надання банківських послуг, ОСОБА_2 ознайомився до його укладення, тобто до підписання Анкети-заяви від 28 січня 2010 року, про що прямо вказано в тексті цього документу, та відповідно підтверджується його власноручним підписом в Анкеті-заяві.
За укладеним договором ОСОБА_2 були надані кредитні кошти у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.
Однак позивальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 02 березня 2017 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На день смерті позичальника ОСОБА_2 його заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» становила 5814,35 грн., що підтверджується розрахунками, складеними позивачем станом на 22 липня 2019 року.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.
Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на день смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на день смерті позичальника) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Як вбачається з документів, поданих позивачем до позовної заяви, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив 23 червня 2017 року засобами поштового зв`язку до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області претензію від 18 червня 2017 року, в якій Банк просив включити кредиторські вимоги в розмірі 5291,87 грн. до спадкової маси, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 . Разом з претензією ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав до нотаріальної контори копію свідоцтва про смерть позичальника.
29 червня 2017 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області направлено на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідь про прийняття претензії кредитора, реєстрації на підставі цієї претензії спадкової справи № 191/2017. У відповіді також повідомлено, що зміст претензії буде доведений до відома спадкоємців у разі їх звернення з метою оформлення спадщини. В цій же відповіді державний нотаріус нагадала кредиторові про передбачений ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк для пред`явлення своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, який обраховується від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини; а також попередила про наслідки не пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців - позбавлення права вимоги.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 18 червня 2017 року мав в своєму розпорядженні інформацію про смерть позичальника ОСОБА_2 , тобто про відкриття спадщини, а від так міг в строк до 18 грудня 2017 року звернутися до спадкоємця з вимогою про сплату заборгованості.
Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розпорядився своїм правом на власний розсуд, так як звернувся з вимогою від 10 липня 2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості, яка рахується за померлим ОСОБА_2 , лише 17 липня 2019 року, що випливає з відмітки на реєстрі відправки рекомендованої кореспонденції на ім`я відповідача, тобто поза межами передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, який є присічним, а тому втратив право вимоги до відповідача.
При цьому суд відхиляє доводи позивача, викладені ним у позові на обґрунтування заявленої вимоги щодо виникнення у нього права вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини. Таке право позивач обґрунтовує посиланнями на ч. 3 ст. 1281 ЦК України, яка передбачає наступне: «Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.»
Але ч. 3 ст. 1281 ЦК України у зазначеній редакції набула чинності та була введена в дію лише 04 лютого 2019 року та її застосування до правовідносин, які виникли з 01 березня 2017 року, тобто в момент смерті ОСОБА_2 , не припустимо з огляду на основні засади і положення ЦПК України.
З огляду на викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 1261, 1268, 1269, 1281, 1282 ЦК України, ст. 10-13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Суддя О. О. Малихін