Справа № 600/558/17
Справа № 2/951/6/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Липної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання правана земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить: «визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою с.Будилів, Козівського району право на земельну частку (пай) в КСП «Стрипа» у розмірі 2,20 в умовних кадастрових гектарах» та «виділити належну ОСОБА_1 земельну частку (пай) в розмірі 2,20 в умовних кадастрових гектарах із земель запасу (сільськогосподарські угіддя державної власності), що перебувають за межами населеного пункту Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1991 по 2000 рік включно працювала та була членом колгоспу «Стрипа» (імені ОСОБА_2 ). Вказана обставина стверджується довідками Козівського районного комунального трудового архіву, архівного відділу Козівської районної державної адміністрації. Однак, коли в 1995 1996 роках проводилось розпаювання колгоспних земель, позивача не включили в списки працівників, які мають право на розпаювання землі, оскільки у цей період вона перебувала у декретній відпустці, тим самим позбавили її права на отримання земельної частки (паю), а тому змушена звернутись до суду. На даний час, позивач бажає отримати земельну частку (пай), а тому просить у судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) та виділити їй таку.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 03.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.27).

27.02.2019 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області залучено Будилівську сільську раду Козівського району Тернопільської області до участі у справі в якості співвідповідача, змінивши при цьому її процесуальний статус із третьої особи на співвідповідача (а.с.75).

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 22.05.2019 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити її до судового розгляду по суті (а.с.95).

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію суду останній подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, згідно з якого позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити (а.с.133).

Представник Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав 16.03.2020 року «відзив у справі», у якому вказав, що не заперечує проти визнання позовних вимог позивача, а розгляд справи просить здійснювати у його відсутності (а.с.119).

Представник Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однакчерез канцелярію суду подав заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.100).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак подав 22.03.2018 року «пояснення», у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача з підстав викладених у таких. Крім того, звернув увагу на пропуск позивачем строку позовної давності, з підстав зазначених у поясненні (а.с.45-47).

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідки Козівського районного комунального трудового архіву від 20.10.2016 року №445, ОСОБА_3 з 1990 по 1996 рік працювала в колгоспі ім.Ілліча (а.с.25).

Згідно з довідки архівного відділу Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 14.06.2017 року №406/01-8, в документах архівного фонду «Колгосп «Стрипа» (ім.Ілліча) с.Будилів Козівського району Тернопільської області, в протоколі №1 загальних зборів членів колгоспу ім.Ілліча с.Будилів Козівського району від 8 лютого 1991 року є рішення про прийняття ОСОБА_4 в члени колгоспу ім.Іліччя с.Будилів Козівського району (а.с.23).

Після укладення шлюбу ОСОБА_1 , згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 22.03.1993 року, змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.16).

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не була включена у списки на одержання земельної частки (паю) з тієї причини, що була в цей період у декретній відпустці.

Як вбачається із довідки архівного відділу Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області від 14.06.2017 року №407/01-8, в документах архівного фонду «Колгосп «Стрипа» (ім.Ілліча) с.Будилів Козівського району Тернопільської області, в протоколах загальних зборів членів колгоспу «Стрипа» с.Будилів Козівського району за 1991-1996 роки та протоколах засідань правлінь колгоспу «Стрипа» с.Будилів Козівського району за 1991-1996 роки рішення про вихід ОСОБА_7 з членів колгоспу немає (а.с.22).

Згідно додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 №016 виданий КСП «Стрипа» 04.04.1996 року, згідно якого видавались сертифікати на право власності на земельну частку (пай) гр. ОСОБА_7 в списках відсутня, що підтверджується відповіддю на адвокатський запитвід 12.04.2017 року №01.211/01-22 (а.с.21).

Частинами 1, 2 ст.229 ЦПК України встановлено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позову в силу вимог ст. 206 ЦПК України, судом не може бути прийнято таке визнання, оскільки відсутні законні підстави для ухвалення обґрунтованого рішення про задоволення позову.

Щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності про застосування якої звернула увагу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (а.с. 37-39), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-1У правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, тобто до 1 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року.

Згідно з ст.ст.71, 75 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки і позовна давність застосовується судом незалежно від заяв сторін.

Перебіг строку позовної давності згідно з ст.76 Цивільного кодексу Української РСР починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Наведені обставини відповідно до зазначених вище вимог законодавства, на переконання суду, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за позовною давністю.

Крім цього, жодних доказів того, що позивач не могла довідатися, що її не включено у списки на одержання земельної частки (паю) у справі немає. Позивач, також, не зазначає, що вона не знала на час проведення розпаювання про те, що інші члени колгоспу отримали право на земельні паї та не наводить жодних поважних причин пропущення строків позовної давності, а відтак суд вважає, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустила такий строк, у межах якого вона могла звернутися до суду із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, Будилівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: с.Будилів, Козівський район, Тернопільська область; РНОКПП: НОМЕР_3 ; дані паспорта: серія НОМЕР_4 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 30.05.2000 року.

Відповідач Козівська районна державна адміністрація Тернопільської області; місце знаходження: вул.Грушевського, 38, смт.Козова, Козівський район, Тернопільська область; .

Відповідач Будилівська сільська рада Козівського району Тернопільської області; місце знаходження: вул.Центральна, 29, с.Будилів, Козівський район, Тернопільська область; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області; місце знаходження: вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, Тернопільська область; .

Суддя О.Б.Гриновець