У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун Віталій Валерійович про стягнення грошового боргу.

Позивачем також була подана до суду заява про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та 3/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_2 , оскільки неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час між сторонами виникли спірні відносини щодо стягнення грошового боргу за договором позики у сумі 500000 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.05.2020 року, відповідач ОСОБА_2 є власником трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та 3/4 частки трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонам дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном.

Таким чином, з метою захисту прав та законних інтересів осіб при розгляді справи та приймаючи до уваги, що неприйняття заходів до забезпечення позову, може ускладнити, або зробити неможливим виконання рішення суду, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Однак, вважаючи, що загальна сума вартості майна відповідача, на яке просить накласти арешт позивач, значно перевищує ціну позову, враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві, приймаючи до уваги, що 1/4 частка трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , належить іншій особі та накладення арешту на 3/4 квартири може непрямо порушити права та зачепити інтереси цієї особи, яка не є учасником даного судового процесу, суд вважає за необхідне накласти арешт лише на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на об`єкт нерухомості трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали суду направити: позивачу: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , відповідачу: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 для відома, Слов`янському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко