Провадження № 2о/522/482/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року

Приморський районний суд м. Одесиу складі:

Головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Стогнієнко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі,- « про встановлення факту належності заповіту»,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності заповіту, а саме: що заповіт складений ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений «15» серпня 2011 року Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1993, складений на ім`я ОСОБА_3 , 1952 року народження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26.11.2019 року та витребувано з Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином завірену копію актового запису цивільного стану про смерть ОСОБА_2 , з Приморської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Одеського державного нотаріального належним чином завірену копію заповіту ОСОБА_2 . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2019 року витребувано з Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином завірену копію актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_3 1953 року народження та про шлюб ОСОБА_3 1953 року народження.

У судове засідання, призначене на 13.05.2020 року заявниця не з`явилась, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином, від представника заявниці, адвоката Акуліча О.О., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву про встановлення належності заповіту представник підтримав, просив її задовольнити та розглядати справу без виклику та допиту свідків.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок наявності помилок у заповіті в написанні імені заявниці та року народження, заявниця не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку та вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

З копії актового запису про смерть № 13185 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира під АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельник О.М. 10.06.2008 року за реєстраційним номером 1923 та Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 15.05.2008 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173300442 від 10.07.2019 року.

ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Першою одеською нотаріальною конторою 15 серпня 2011 року за реєстровим номером 1-993, відповідно до якого все майно, яке їй належатиме на день смерті вона заповідає ОСОБА_3 1953 року народження.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 заявниця звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Першої одеської державної нотаріальної контори від 02.07.2019 року №882/02-31, відповідно до заповіту ОСОБА_2 все майно, яке належить спадкодавцю на день смерті заповідається « ОСОБА_3 , 1953 року народження», і визнати « ОСОБА_3 , 1952 року народження» спадкоємицею, вказаною в заповіті та видати мені свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає підстав.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 05.07.1952 р. ім`я заявниці записано як « ОСОБА_3 » на російській мові, а саме « ОСОБА_3 ».

Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22.04.1983 року після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до Експертного висновка № 056/124-d, виданого 12.08.2019 року Українським бюро лінгвістичних екпертиз на замовлення заявниці в порядку ч. 3 ст.102 ЦПК України російське ім`я « ОСОБА_3 » може бути перекладено на українську мову як « ОСОБА_3 », так і « ОСОБА_3 ». Окрім цього, записи імені ОСОБА_3 (постанова Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з посиланням на текст заповіту ОСОБА_2 , запис ОСОБА_3 ) і ОСОБА_3, запис латиницею ANNA (паспорт громадянина Республіки Молдова, запис румунською мовою ОСОБА_3 ; переклад паспорта Республіки Молдова з румунської мови українською мовою, запис ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_3 ; свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою ОСОБА_3 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Як вбачається з інформації, наданої Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 17.01.2020 року актових записів про державну реєстрацію народження та шлюбу ОСОБА_3 1953 року народження не виявлено.

На підставі викладеного вбачається, що різниця в написанні імені заявниці та року народження виникла внаслідок помилки.

ІV. ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зміст статті 89 ЦПК визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наданими суду матеріалами суд вбачає, що заповіт ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений «15» серпня 2011 року Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1993, складений на ім`я ОСОБА_3 , 1952 року народження.

Під час розгляду справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 354, п. 9 Перехідних положень ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, про встановлення факту належності заповіту - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що заповіт складений ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений «15» серпня 2011 року Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1993, складений на ім`я ОСОБА_3 , 1952 року народження, ІПН НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Cуддя: Р.Д. Абухін

13.05.20