Справа № 214/3236/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2020 року, Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Чернової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, в загальному позовному провадженні, при заочному розгляді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце працевлаштування в Україні: Французький інститут в Україні, адреса: АДРЕСА_2 , місце проживання в Україні невідоме) про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та просить суд поділити майно - автомобіль «MERSEDES-BENZ» GLC 220D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 визнавши за відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 2/3 вартості автомобіля «MERSEDES-BENZ» GLC 220D - 1 159,000 грн..

В обґрунтування позову зазначено наступне. 2014 року між позивачкою ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_3 на території Франції було укладено шлюб, на свідоцтві про шлюб 13.07.2018 року поставлено Апостиль, зареєстровано в реєстрі 18290. ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Королівства Бельгії у шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На свідоцтві про народження віце консулом посольства України в Бельгії постановлено Апостиль, зареєстровано в реєстрі №570/84. 03 лютого 2016 року Посольство України в Королівстві Бельгія була видана довідка про реєстрацію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянином України. 27.08.2018 року ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином повернулася в Україну, та зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з нею без реєстрації проживає неповнолітній син, який знаходиться на повному утриманні позивачки, а відповідач ухиляється від утримання сина. 02 серпня 2019 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідач не зареєстрований на території України, останнє перебування в АДРЕСА_1 . Під час шлюбу подружжям за спільні кошти був придбаний автомобіль «MERSEDES-BENZ» GLC 220D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , дата реєстрації 22.11.2018 року власником якого зареєстрований відповідач. Згідно технічного паспорту відчуження зроблено, зворотній вивіз 31.08.2020 без права володіння, користування, розпорядження іншою особою. Встановлено обмеження згідно п.4 ст. 380 Митного кодексу України. Позивач не може досягти згоди з відповідачем, тому вимушена з вернутися до суду з позовом про розподіл майна подружжя. Відповідач має заборгованість по аліментам, допустив насильство. Позивачка вважає, що її доля майна може бути збільшена на 2/3 від вартості автомобіля, оскільки з нею проживає малолітній син, та відповідач не забезпечує фізичний, духовний розвиток дитини.

Позивач у судове засідання не з`явились, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими відправленнями, повернутими на адресу суду у зв`язку зі закінченням встановленого терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб №334 з перекладом на українську мову, зареєстроване в реєстрі №18290-1, 13 липня 2018 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12-16).

Згідно свідоцтв про народження з перекладом на українську мову, сторони мають спільного сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянин України (а.с.18-20).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2019 року по поточний час проживає разом із сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою про місце проживання, посвідченою керуючим ОСББ «КР Бульварний 3» ОСОБА_8 від 26.04.2019 року (а.с.21)

У період шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був придбаний та 22.11.2018 року поставлений на облік транспортний засіб автомобіль «MERSEDES-BENZ» GLC 220 D , реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 22-23).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Так, відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Так судом встановлено, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було придбано автомобіль «MERSEDES-BENZ» GLC 220 D , реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Визначаючи обсяг майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, обов`язково слід встановлювати правовий режим його належності подружжю загалом або дружині/чоловікові окремо. Так, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути буд-яке майно. За винятком виключеного з цивільного обороту.

За обставин встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки право власності на спірний автомобіль було набуте під час перебування сторонами у шлюбі тому він є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно абз. 1,3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Посилання позивача на проживання з нею спільної з відповідачем дитини як на підставу відступлення від засад рівності часток подружжя є підставою для збільшення її частки у спільному майні, оскільки ч.3 ст. 70 СК України передбачена обов`язкова умова застосування, а саме: що розмір аліментів, які одержуються, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Суд не знаходить підстав для скасування заходів забезпечення позову до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, та звільнення позивачки від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб «MERSEDES-BENZ» GLC 220D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , дата реєстрації 22.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 233 333 (двісті тридцять три тисячі триста тридцять три) грн. грошової компенсації за його частку у спільному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 дохід держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2020.

Суддя Н.В. Чернова