Справа № 171/865/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2020 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове заяву позивача ОСОБА_1 до приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича, третя особа: виконавчий комітет Зеленодольської міської ради про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій заявник просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови приватного виконавця Селезньова М.О. від 23.04.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України». Вимоги за заявою обґрунтовувано тим, що 28.04.2020 року на адресу за його місцем роботи надійшла постанова приватного виконавця Селезньова М.О. від 23.04.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України». З діями приватного виконавця він не згоден, має намір їх оскаржити, оскільки вони порушують діюче законодавство. Зокрема, копії постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримав, виконавче провадження відкрито не за місцем його проживання, йому не була надана можливість виконати зобов`язання самостійно, розмір заборгованості розраховано невірно. Тому він має намір оскаржити постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату. Позовну заяву буде подано у встановлений ЦПК України строк, проте через відсутність необхідних документів, з метою недопущення безпідставного стягнення коштів, звернувся до суду з вказаною заявою про забезпечення позову.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Селезньова М.О. перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 171/1345/19, виданого 12.02.2020 року Апостолівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості, яке відкрито постановою приватного виконавця 23.04.2020 року.

Заявник ОСОБА_1 вважає дії виконавця протиправними та має намір звернутись до суду з позовом до державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до п.п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Таким чином, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в разі, коли порушено питання про перегляд рішення на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Тобто постанова приватного виконавця є виконавчим документом лише в частині про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди і не є виконавчим документом в частині стягнення заборгованості.

Суд не вправі вжити заходи забезпечення скарги (аналогічно забезпечення позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженням суду, а є виключно повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таких висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові № 61-561св19 від 25 вересня 2019 року, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватись судами при вирішенні спорів.

Оскільки судом встановлено, що виконавчий лист Апостолівського районного суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, заявником не оскаржується, заявник у своїй заяві фактично стверджує про оскарження дій приватного виконавця, про наявність підстав для оскарження постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка у свою чергу не є виконавчим документом у розумінні положень ЗУ «Про виконавче провадження», а тому суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який заявником не оскаржується,

На підставі викладеного, керуючись ст. 149,150,153, ст. 367, 374, 379, 381, 382, 38 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали скласти о 14-00 годині 22.05.2020 року.

Суддя Хоруженко Н.В.