Справа № 510/2442/19
Провадження № 2/510/502/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивача; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району - витягу з по господарської книги від 09.01.2019р.; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району № 433 від 09.01.2019р.; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району № 44 від 09.01.2019р.; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району № 42 від 09.01.2019р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 22.08.2013р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.02.2016 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Так, батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя йому належав житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , про підтверджується витягом з по господарської книги виконавчого комітету Долинської сільської ради № 2 (2016-2021) особовий рахунок № НОМЕР_1 .

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті були позивач та його дружина - ОСОБА_3 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 спадкоємці не звернулись до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. Проте прийняли його шляхом проживання із померлим на день смерть відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, про що свідчить довідка Долинської сільської ради Ренійського району. Таким чином, позивач та його матір прийняли спадщину в рівних частках після смерті батька ОСОБА_3 та не заявили про відмову від неї, однак не оформила її юридично.

Матір позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на частину Ѕ частину вищевказаного житлового будинку, який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за законом першої черги після її смерті був позивач - ОСОБА_1 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, позивач ОСОБА_1 на день смерті матері він проживав разом із нею, тобто прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що про свідчить довідка Долинської сільської ради. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 11.02.2016р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач та його матір - ОСОБА_3 , як спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину після смерті батька, чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України в рівних частках. Після смерті матері ОСОБА_3 , позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги. Він у передбачений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову від 11.02.2016 р., у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом, однак, з незалежних від неї причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 66,50 кв.м., житловою площею 51,70 кв.м., підсобною площею 14,80 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В,Д,Е, тамбуру літ. а, тамбуру літ. б, погребу літ в, навісу літ. Г, г, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1-5, споруди № 6-8.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков