Справа № 445/806/17 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"як П.В.
Провадження № 22-ц/811/234/20 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
У Х В А Л А

судового засідання

19 травня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючої Курій Н.М.,

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Курій Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючої судді Курій Н.М., яку обгрунтовує тим, що в ухвалі про відкриття провадження суддею Курій Н.М. було зазначено, що розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи. Стверджує, що апеляційна скарга подана на рішення із ціною позову у сумі 419043,50 гривень та саме виходячи із ціни позову суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про визнання справи малозначною. Вважає, що призначивши справу до розгляду без виклику сторін, не маючи для цього жодного правового підґрунтя, суддя Курій Н.М. порушила права учасників процесу, зокрема апелянта, передбачені ст.ст. 1, 3, 8 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ (чергового) з`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорських принципів поведінки суддів, схалених резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, що є обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, а відтак дозволяють заявити відвід. Зазначає, що подання цього відводу не обумовлене незгодою апелянта із процесуальним рішенням судді Курій Н.М. призначити розгляд справи без учасників справи. Зазначає, що заявляючи відвід, апелянт виходив з того, що дії судді, які знайшли відображення в ухвалі від 04.03.2020 року свідчать про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді і процесуальне рішення є лише проявом таких обставин та доказом протиправної поведінки судді.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, апеляційний суд вважає, що відвід є необґрунтованим з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, обставини, викладені в заяві про відвід не можуть бути підставою для відводу судді.

Доводи заяви про відвід судді з причин призначення розгляду справи без повідомлення учасників справи, колегія суддів також вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

А відтак, призначення справи до розгляду без повідомлення учасників справи не є перешкодою для подальшого розгляду цієї справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Отже, доводи заяви про відвід, що зводяться до незгоди відповідача з процесуальним рішенням апеляційного суду, не містять доказів про наявність обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Заява про відвід надійшла до суду апеляційної інстанції 07 травня 2020 року та передана головуючій судді Курій 19 травня 2020 року, після закінчення перебування головуючої у відпустці.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що об`єктивні обставини, які б давали підстави для відводу судді Курій Н.М. відсутні, а відтак відвід, заявлений судді Курій Н.М. належить визнати необґрунтованим.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати відвід ОСОБА_1 судді Курій Н.М. необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід судді Курій Н.М. відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.