печерський районний суд міста києва
15 травня 2020 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Батрин О.В.
секретар судового засідання Шевченко Т.В.
учасники справи:
відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТДВ «СК «Київ Ре» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14 червня 2019 року, приблизно о 09-00 год., в м. Києві на вул. Тростянецька, 1А, сталася дорожньо-транспортна пригода між належним позивачу на праві власності автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем марки «Volkswagen», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 Водій ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Оскільки в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди вина ОСОБА_2 була очевидною, за його згоди на місці пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована відповідачем. Того ж дня, 14 червня 2019 р., позивач разом з ОСОБА_2 подали до ТДВ «СК «Київ Ре» повідомлення про вчинену дорожньо-транспортну пригоду за вх. № 780/19. У подальшому позивач протягом місця телефонним зв`язком звертався до відповідача з приводу страхового випадку, однак відповіді щодо оцінки збитків, виплати страхового відшкодування не отримав. Згідно зі звітом від 16 жовтня 2019 р. № 19/6/288 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля позивача складає 14 1998,78 грн. Окрім того, позивач вказує, що ним понесені матеріальні витрати на сплату вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1 300 грн. та комісія банку при оплаті вартості такого дослідження в сумі 25 грн. Посилаючись на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути на його користь з відповідача розмір понесених матеріальних збитків у сумі 15 523,78 грн.
Також позивач зазначає, що крім матеріальної шкоди йому заподіяно моральної шкоди та шкоди здоров`ю, що полягає у втраті душевного спокою, моральними переживаннями у зв`язку з пошкодженням майна. Після дорожньо-транспортної пригоди виникли морально-травматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення здоров`я, душевних страждань, вплинули на реалізацію намірів позивача, його стосунків на роботі та в родині. Він став сильно нервово збудженим, в результаті чого втрачаються нормальні життєві зв`язки з близькими позивача і він вимушений вживати заспокійливі засоби. Ситуація, що склалася, завдала суттєвого розладу здоров`ю позивача. Одночасно позивачем було втрачено багато часу на оформлення відповідних документів щодо дорожньо-транспортної пригоди, проведення експертизи, оформлення позову до суду. Посилаючись на положення ст. 23 ЦК України позивач просив стягнути на його користь з відповідача у відшкодування моральної шкоди 12 000 грн.
Ухвалою суду від 05 грудня 2019 р. у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 05 грудня 2019 р. та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, та повернулася на адресу суду без вручення з позначкою поштового відділення на конверті «вибули».
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).
Судом встановлено, що 14 червня 2019 року, приблизно о 09-00 год., в м. Києві на вул. Тростянецька, 1А, сталася дорожньо-транспортна пригода між належним позивачу на праві власності автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду - Європротокол без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції України, керуючись пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України та пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до ст. 124 КУпАП, згідно з якого водій ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді.
На день дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «СК «Київ Ре», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 0532397.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.
Пунктом 33.2 статті 33 цього Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі, водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Системне тлумачення положень пункту 33.2 статті 33 Закону та пункту 1.7 статті 1 Закону, дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, за наявності умов, визначених пунктом 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статі 1 Закону, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
За положенням пункту 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Пунктом 35.1 статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
14 червня 2019 року позивач за вх. № 780/19 подав до відповідача ТДВ «СК «Київ РЕ» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону, страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно з доводами позовної заяви, які відповідачем в належний спосіб не спростовані, страховик вказаних зобов`язань не виконав, свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків до позивача не направив.
Положеннями п. 3 ст. 34 Закону встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Користуючись зазначеним правом, позивач самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди та 08 жовтня 2019 р. уклав з оцінювачем, суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 . Договір про надання послуги з автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 08/10-2019.
Так, згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу від 16 жовтня 2019 р. № 19/6/288, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП становить 14 198,78 грн.
За положеннями статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.
Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Як вбачається з умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО 0532397 від 06 березня 2019 року, укладеного між ТДВ «СК «Київ Ре» та власником транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи згідно умов зазначеного договору становить 0 грн.
З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивачем доведені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі матеріальної шкоди, завданої йому пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належного йому автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що була визначена ФОП ОСОБА_3 у звіті про оцінку колісного транспортного засобу від 16 жовтня 2019 р. № 19/6/288 в розмірі 14 198,78 грн.
Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.
Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності зазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування.
Крім того, відповідно до ст. 41-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Під час розгляду справи позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження його ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка останнім оцінена в сумі 12 000 грн., задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 15 523 грн. 78 коп. (14 198 грн. 78 коп. + 1 300 грн. + 25 грн.) та про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, що становить 56,40% від ціни позову (27 523,78 грн.).
Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 433 грн. 38 коп. (56,40% від судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.)
Керуючись ст. 22, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 15 523 грн. 78 коп.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» про стягнення моральної шкоди - відмовити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 433 грн. 38 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», код ЄРДПОУ 33442139, м. Київ, вул. А. Барбюса, 13-Б.
Суддя О.В. Батрин