Справа № 182/2334/20
Провадження № 6/0182/89/2020
У Х В А Л А

Іменем України

21.05.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 54176584 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5580/11, виданого 05.02.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» боргу у розмірі 10960,74 грн.

Боржником ОСОБА_2 рішення суду до цього часу не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Боржник зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

Майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення , не виявлено, на виклики державного виконавця боржник не з`являється, перевірити майновий стан за місцем реєстрації не виявилося на можливе через відсутність боржника вдома.

Оскільки рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, тому державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Шилов М. Г. просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Відповідно до приписів ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у правів виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно доп. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 54176584 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5580/11, виданого 05.02.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» боргу у розмірі 10960,74 грн. (а.с. 10)

З подання вбачається, що ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує.

Проте державним виконавцем не надано суду жодних доказів які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_2 навмисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Стеттею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), а не за наявності факту невиконаних зобов`язань.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання (ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч. 3ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В той же час, в матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про те, що боржнику взагалі відомо, що відносно нього відкрито виконавче провадження про стягнення боргу, оскільки підтверджень про отримання боржником викликів державного виконавця, останнім суду надано не було.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, дане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

У зв`язку з цим, заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, а також доказів, що боржник має намір виїхати за межі України з метою невиконання покладених на нього зобов`язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Доводи державного виконавця про те, що за боржником не зареєстровано майно на яке можливо звернути стягнення, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки невиконання рішення суду через відсутність доходу або майна на яке може бути звернено стягнення не свідчить про навмисне ухилення та не є достатнім для обмеження у праві виїзду за межі України, тому подання задоволенню не підлягає.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов`язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що в результаті призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає доцільним відмовити старшому державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Шилова М. Г. у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Керуючисьст. 33 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України»,ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева