Провадження № 2-п/522/89/20
У Х В А Л А

про відмову в перегляді заочного рішення

13 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 20.03.2020 року надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що про час та місце розгляду справи відповідач не був належним чином повідомлений, у зв`язку із відсутністю його за зареєстрованим місцем проживання у зв`язку із хворобою його батька, який потребував постійного догляду, а потім і у зв`язку із необхідністю організації його поховання. Судом при ухваленні рішення було не в повному обсязі з`ясовано фактичні обставини справи та не надано належну правову оцінку правовідносинам між сторонами, внаслідок чого ухвалено необґрунтоване рішення, у зв`язку з чим просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року та призначити справу до нового розгляду.

Окрім цього, відповідач просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, зазначаючи, що копію рішення він отримав 17.02.2020 року в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, а із заявою про перегляд звернувся лише 20.03.2020 року у зв`язку із необхідністю отримання безоплатної правової допомоги. Окрім цього, на території України було введено карантин.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 12 842,97 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1056,36 грн.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як зазначає відповідач, копію рішення він отримав 17.02.2020 року, а за наданням безоплатної правової допомоги звернувся 26.02.2020 року та протягом десяти днів йому було призначено адвоката, що підтверджується копією талона про прийняття звернення про надання безоплатної вторинної правової допомоги. Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211 з 12 березня 2020 року встановлено на всій території України карантин, що ускладнило як отримання правової допомоги так і звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, обов`язковою умовою для скасування заочного рішення суду є одночасна наявність зазначених вище умов.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 з 09.06.1987 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що сповіщення відповідача відбувалося за адресою його проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, однак повістки повертались до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд вчинив всі дії з метою належного сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, однак така повістка не була отримана відповідачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність поважних причин в нез`явленні відповідача до судового засідання при розгляді справи судом першої інстанції, який закінчився ухваленням заочного рішення у справі.

Разом з тим, судом встановлена відсутність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Так, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідач зазначає, що у підписаній ним заяві, яка є кредитним договором, відсутні умови щодо нарахування відсотків за користування кредитом, а також відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а роздруківка із сайту позивача не може вважатись складовою частиною договору.

Разом з тим, при розгляді справи судом було надано оцінку як укладеному між сторонами договору в цілому так і його складовим, зокрема, у зв`язку з чим позовні вимоги були задоволені частково лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, без нарахування процентів та штрафних санкцій. Таким чином обставини, на які посилається відповідач, не є підставою для перегляду заочного рішення, оскільки вже були враховані судом.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-261, 287 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Ю. Донцов