Справа №133/1139/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.20 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю представника позивача адвоката Сича С.М.

представника відповідача адвоката Голуб Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила: стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 105322,03 грн.; автомобіль "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 виділити у приватну власність відповідачу та стягнути з останнього на її користь витрати по оплаті судового збору у розмірі 1437,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 24.10.1996 вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Козятинському відділі РАГС Вінницької області за актовим записом № 167.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2018 шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.

Під час шлюбу 01.02.2007 ними було придбано автомобіль "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, даний автомобіль належить їм із відповідачем на праві спільної сумісної власності.

Спірний автомобіль є неподільною річчю, оскільки він не може бути поділений без втрати його цільового призначення.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи від 02.09.2019 № 5125/19-21 ринкова вартість автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 210644 грн. 06 коп.

Вона бажає отримати грошову компенсацію половини вартості цього автомобіля, що становить 105322,03 грн., а транспортний засіб залишити у приватній власності відповідача.

Вирішити спір в добровільному порпядку відповідач не бажає.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.05.2019 вказану справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому зазначив, що в ін проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на таке. В період шлюбу він з позивачем працювали на залізниці. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 все своє життя теж пропрацювали на залізниці, постійно матеріально допомагали йому з ОСОБА_1 .

На початку 2007 року його батько ОСОБА_3 на свій день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) захотів собі зробити подарунок - придбати для себе новий автомобіль марки "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору. Однак, так як через рік у 2008 році його батько досягав пенсійного віку, керуючий установою банку не надав батькові згоди на оформлення кредиту. Тому, кредит на придбання спірного автомобіля було вирішено 02.02.2007 оформити на нього - ОСОБА_2 . З приводу чого, ним у місцевому відділенні УКРСИББАНК на придбання спірного автомобіля, було оформлено і підписано валютний кредитний договір № 0 від 02.02.2007 у швейцарських франках (СНF) на суму 32 031.00 СНF строком на сім років, що підтверджується випискою по кредитному договору.

З дня придбання спірного автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобілем постійно користувався його батько.

Всі погашення за кредитним договором № 0 від 02.02.2007 здійснював особисто його батько ОСОБА_3 , що підтверджується його особистим підписом на квитанціях банку про погашення кредитних коштів.

У тому ж 2007 році між ним - ОСОБА_2 та ВАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було укладено Кредитний договір № 014/035-05/51035 від 05.10.2007 на суму 192 342,50 грн. зі строком погашення до 04.10.2027 з виплатою 12,5 % річних, який вони з дружиною вимушені були взяти, щоб добудувати будинок па придбаній земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, виходячи з розміру його заробітної плати, починаючи з 2007 року на період дії кредитного договору № 0 від 02.02.2007 у швейцарських франках (СНF) на суму 32 031,00 СНF, оформленого на придбання спірного автомобіля, з урахуванням сплати ним аліментів в розмірі 1/4 частки на його дитину від першого шлюбу включно по травень 2011 року, особисто він фізично не зміг би погашати кредитну заборгованість, яка виникла у зв`язку з придбанням спірного автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору, 2007 року випуску.

Його батько ОСОБА_3 кошти по кредитному договору № 0 від 02.02.2007 погасив достроково восени 2012 року.

Таким чином, спірний автомобіль не можна вважати об`єктом права спільної сумісної власності, який хоча і юридично оформлений його ім`я, однак фактично належав його батькові, який своїми грішми за нього розрахувався. Ні він, ОСОБА_2 , ні позивачка ОСОБА_1 за вказаний автомобіль не сплатили жодної копійки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сич С.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Голуб Н.Є. позовні вимоги не визнала, заперечила проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що спірний автомобіль був подарований батькові на шістдесятиріччя. Спірний автомбіль був придбаний за кредитні кошти. Кредит був оформлений на нього, прте кошти по кредиту сплачував батько. Автомобілем користувався батько, а він лише пригнав його з автосалону.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що спірний автомобіль знаходився у ОСОБА_3 в гаражі, останній користувався т/з постійно. Він возив ОСОБА_3 до банку для сплати кредитних коштів.

Свідок ОСОБА_6 вказав, що був підлеглим у ОСОБА_3 Начальник завжди їздив автомобілем "HYUNDAI TUCSON" на роботу. За чиї кошти був придбаний автомобіль йому не відомо . Де зберігався автомобіль він не знає.

Свідок ОСОБА_7 розповів, що з ОСОБА_3 разом працював. Спірний автомобіль був придбаний останнім у2007 році в кредит. Він ним постійно користувався. Знає, що це автомобіль ОСОБА_3 та останній платив за транспортний засіб кошти.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 її чоловік. Йому мало бути 60 років і на сімейні раді було вирішено подарувати йому автомбіль. автомобіль купували за кредитні кошти . оскільки її чоловік був пенсійного віку, тому кредит оформили на сина ОСОБА_2 . Вона з чоловіком виплачували кошти за автомобіль. Тільки ОСОБА_3 користувався автомобілем, машина стояла у них в гаражі. Син даним автомобілем не користувався, так як був забезпечений власним транспортним засобом.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу з 24.10.1996, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2018 було розірвано. Отже, з 24.10.1996 до 19.01.2018 сторони перебували у шлюбі.(а.с.8-9).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки (моделі) "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.154).

Для придбання вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 02.02.2007 уклав з АТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0, згідно якого заставленим майном є транспортний засіб марки «HYUNDAI TUCSON 2.0", 2007 року випуску, № шасі (кузову) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є власністю боржника ОСОБА_2 , номер за ДРФО НОМЕР_4 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.02.2007 (а.с.106).

Квитанціями АТ «УкрСиббанк» підтверджено, що відповідач в період з грудня 2009 по жовтень 2012 здійснював погашення кредитної заборгованості по договору № 0 (а.с.73-105). Всі квитанції на оплату кредиту здійснені від імені відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, вважається їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В ч. 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В ч. 2 ст. 71 СК України визначено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Спірний автомобіль є неподільною річчю, оскільки він не може бути поділений без втрати його цільового призначення.

Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 02.09.2019 № 5125/19-21 ринкова вартість автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 210644 грн. 06 коп. (а.с.145-157).

Так як спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_2 за час шлюбу з ОСОБА_1 , тому, даний транспортний засіб належить сторонам по справі праві спільної сумісної власності.

Таким чином, позивачу належить половина вартості цього автомобіля, що в грошовому еквіваленті становить 105322,03 грн.

Суд звертає увагу, що автомобіль марки (моделі) "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 відповідач придбав 01.02.2007, тобто, за час шлюбу з позивачем, оформивши транспортний засіб на свої ім`я і відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником спірного автомобіля.

Отже, твердження ОСОБА_2 про те, що спірний транспортний засіб було придбано ним за кошти, які фактично виплачувалися його батьком, суперечить обставинам справи та не доведене жодним доказом.

Відповідно до ст. ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. ст. 79-81 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому пояснення свідків суд оцінює в сукупнсті з іншими докакзами та вважає, що вони не можуть бути доказом придбання автомобіля батьком відповідача.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», визначено, що при розгляді даної категорії справ судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності , суд вважає, що автомобіль марки (моделі) "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , було придбано сторонами у справі під час шлюбу, а тому він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тому, з огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. ч. 2, 4 ст. 71 СК України, ч. 2 ст. 183 ЦК України, ст. ст. 76-80, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 265, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості автомобіля "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 105322 (сто п`ять тисяч триста двадцять дві) грн. 03 коп.

Автомобіль "HYUNDAI TUCSON" чорного кольору 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 виділити у приватну власність відповідачу ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1437 грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні виготовлено вступну та резолютивну частину рішення строк на апеляційне оскарження рахувати з дати виготовлення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 22.05.2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

13.05.20