Справа № 591/4703/19
Номер провадження 22-ц/816/1136/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Орлова І.В.,

суддів: Собини О.І., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Виконавчий комітет Сумської міської ради,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 591/4703/19 за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 20 лютого 2020 року (суддя Сидоренко А.П., дата складання повного тексту рішення - 02 березня 2020 року),

в с т а н о в и в :

30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі виконком) з позовом у якому просив суд стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди у розмірі 10.000,00 гривень, яка була завдана внаслідок незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) адміністративного правопорушення, накладеного на ОСОБА_1 відповідно до постанови Адміністративної комісії при виконкомі за № 1142 від 30 липня 2018 року.

Позивач зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у адміністративній справі № 91/4594/18 постанову адміністративної комісії від 30 липня 2018 року скасовано. Незаконними діями відповідача ОСОБА_1 спричинені моральні страждання, які проявились у відчутті тривоги, хвилювання, безсоння, безкарності осіб та адміністративного органу. Відбулось погіршення стосунків позивача з підлеглими працівниками. Крім того, ОСОБА_1 був змушений захищати свої інтереси в суді, внаслідок чого змінились його звичайні життєві плани.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету на користь ОСОБА_1 1.500,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, 115,26 гривень судового збору та 300 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник виконкому, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На думку представника відповідача, постанова адміністративного суду, якою скасовано накладення на позивача адміністративного стягнення, не має для суду преюдиційного значення, оскільки відповідачем у адміністративній справі була Адміністративна комісія Виконавчого комітету, а у даній справі відповідачем є Виконавчий комітет. Таким чином, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі обставини у розумінні частини 4 статті 82 ЦПК України підлягають доказуванню. Також, позивач не довів вину виконкому у заподіянні моральної шкоди, а суд у своєму рішенні не навів мотивів визначеного розміру відшкодування. Крім того, суд не вирішив питання про заміну неналежного відповідача Виконавчого комітету на належного Адміністративну комісію при Виконавчому комітеті.

Правом на подачу відзиву в порядку, передбаченому положеннями статтею 360 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, позивач не скористався.

Відповідно до частини 1 статті 369, частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснено без проведення судового засідання і повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що рішення місцевого суду необхідно скасувати з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 367 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що Постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Сумської міської ради за № 1142 від 30 липня 2018 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП (Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1.700,00 гривень ( а.с.14)

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року в адміністративній справі № 591/4594/18, скасовано постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті за № 1142 від 30 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП , справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито (а.с. 38-41).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 358 від 10 липня 2018 року при виконавчому комітеті Сумської міської ради утворено адміністративну комісію.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 22 від 15 січня 2019 року Сумської міської ради затверджено Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітету Сумської міської ради (далі Положення 22) .

Відповідно до пункту 1.1. Положення № 22, адміністративна комісія - це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті міської ради для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, за винятком справ, віднесених Кодексом України про адміністративні правопорушення до відання інших органів (посадових осіб). Адміністративна комісія у своїй діяльності відповідальна перед міською радою і її виконавчим комітетом та їм підзвітна (пункт 2.9). Адміністративна комісія розглядає справи про адміністративні правопорушення, відповідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ( пункт 3.1.) За вчинення правопорушень адміністративна комісія може застосовувати такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф (пункт 3.11 Положення № 22).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що закриття справи про адміністративне правопорушення свідчить про незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому заявник має право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому неправомірним рішенням відповідача, відшкодування якої здійснюється незалежно від його вини. Правовою підставою для покладення на відповідача відповідальності за заподіяння позивачу моральної шкоди суд обрав норми статей 1173 та 1174 ЦК України.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, випадки відповідальності за моральну шкоду незалежно від наявності вини особи, діями якої вона завдана, врегульовано приписами частини 2 статті 1667 ЦК України.

Відповідно до пункту пункт 2 частини 2 статті 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт (пункт 2 частини 2 статті 1167 ЦК України).

Постановою адміністративної комісії виконкому від 30 липня 2018 року на ОСОБА_1 було незаконне накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Адміністративні стягнення у вигляді арешту або виправних робіт зазначеною постановою, яка була скасована судовим рішенням від 11 квітня 2019 року, на позивача не накладалися.

Ураховуючи, що передбачена пунктом 2 частини 2 статті 1167 ЦК України відповідальність за заподіяння моральної шкоди незалежно від вини органу місцевого самоврядування застосовується за умови її завдання фізичній особі внаслідок незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, тому суд першої інстанції не мав законних підстав для стягнення моральної шкоди за незаконне накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд першої інстанції до правовідносин сторін приписи пункту 2 частини 2 статті 1167 ЦК України не застосував, що призвело до ухвалення помилкового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог позивача, оскільки підстави відповідальності за завдану моральну шкоду у спірних правовідносинах відсутні, а судом не застосовано норму п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України. Отже, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.

Оскільки апеляційний суд відмовляє у задоволенні позову, вимоги апеляційної скарги задовольняються, тому з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету підлягає стягненню 1152,60 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради () 1.152 (одна тисяча сто п`ятдесят два) гривні 60 копійок судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови 19 травня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

С.Г.Хвостик