Справа № 535/208/20
У Х В А Л А

про відмову у відстроченні сплати судових витрат

13 травня 2020 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Гвоздик А. Є., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Котелевського районного суду Полтавської області , Судді ОСОБА_2 , Судді Загнійко Антоніни Володимирівни , Судді Мальцева Сергія Олександровича про визнання дій такими, що порушують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій суддів Котелевського районного суду, такими що порушують ст. 3 та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, а також просить суд стягнути з суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку 1 000 грн.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2020 року відмовлено у клопотанні позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання до суду вищевказаної позовної заяви.

21 квітня 2020 року ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, в тому числі і в частині сплати судового збору за подачу позову до суду.

07 травня 2020 року до Диканського районного суду Полтавської області надійшло письмове пояснення позивача ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що він повторно звертається до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування даного клопотання позивач ОСОБА_1 вказує, що він на даний час утримується під вартою. А рішення про його арешт, на його думку, прийнято нелегітимним складом суду Київського районного суду м. Полтави, адже судді Логвінова та ОСОБА_5 винесли стосовно нього вирок від 17 березня 2017 року, який був скасований Апеляційним судом Полтавської області. Позивач вказує, що справа стосовно нього повністю сфальшована, закрита ще у 2015 році за відсутністю доказів та є замовною стосовно нього полковником поліції ОСОБА_6 , який володіє наркобізнесом та гральним бізнесом у м. Полтава, а також перебуває на керівній посаді. Неодноразово підполковник ОСОБА_7 звертався до ДБР щодо незаконного збагачення ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що допомагаючи виявити незаконний гральний бізнес та наркобізнес, він разом із начальником карного розшуку ОСОБА_8 та працівниками поліції виявили 18 наркопритонів та 18 гральних закладів, якими володіє ОСОБА_6 . Позивач вказує, що після цього ОСОБА_6 , маючи широкі корумповані зв`язки, особисто зруйнував його ресторанний та інший бізнес. ОСОБА_1 зазначає, що він був змушений припинити здійснення свого бізнесу, яким займався з 2000 року, звільнивши найманих працівників, адже ОСОБА_6 , починаючи з 2016 року і до теперішнього часу впливає на ведення бізнесу та на його сім`ю.

Окрім цього пояснив, що 10 березня 2015 року, виконуючи вказівки працівника ДАІ (ст. 11, п. 26), він допомагав затримати злочинця на автомобілі Range Rover, який в подальшому протаранив його автомобіль Toyota, внаслідок чого працівник ДАІ та інший активіст загинули на місці, а він отримав значні травми, які до цього часу необхідно терміново лікувати. ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції та прокуратури використовують стосовно нього тортури, адже його необхідно було госпіталізувати по направленню невролога за межі слідчого ізолятора ще у жовтні 2019 року, що до теперішнього часу ще не зроблено, адже ОСОБА_6 особисто керує тортурами.

Позивач зазначає, що з 2016 року по 2020 рік систематично порушуються стосовно нього права людини, що є доказом корумпованого впливу зацікавленого полковника ОСОБА_6 стосовно нього. Посилаючись на те, що він не має ні фізичної можливості, бо знаходиться у слідчому ізоляторі, ні матеріальної можливості, адже за період 2016-2020 років полковник ОСОБА_6 зруйнував його бізнес, сплатити судовий збір за подачу цивільного позову до суду, позивач ОСОБА_1 просить суд розглянути поданий ним цивільний позов до суддів Котелевського районного суду Полтавської області та до секретаря цього суду, а також відстрочити сплату судового збору, адже фізично та фінансово він зараз позбавлений такої можливості.

Розглянувши повторне клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору по справі, приходжу до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додається, зокрема, клопотання чи заява позивача про відстрочення від сплати судового збору по справі.

Вказані заява чи клопотання про відстрочення сплати судового збору повинні відповідати загальним вимогам до форми та змісту письмової заяви, клопотання, передбачених частинами 1, 2 ст. 183 ЦПК України.

Дослідивши письмове пояснення позивача ОСОБА_1 , суддею було встановлено, що позивачем в порушення вищевказаних вимог чинного цивільного процесуального законодавства було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі у вигляді пояснення, а не оформлено у вигляді відповідного письмового клопотання чи заяви, передбачених законодавством форми та змісту.

Встановлено, що на теперішній час у провадженні Диканського районного суду Полтавської області знаходиться дві окремі цивільні справи де ОСОБА_1 являється позивачем, зокрема по справі № 535/208/20 відповідачами являються судді Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Котелевський районний суд Полтавської області, а за справою № 535/202/20 відповідачем виступає секретар Котелевського районного суду Полтавської області Колісник Л.В..

Однак, позивачем ОСОБА_1 було надіслано до суду лише одне письмове пояснення, в якому він просив відстрочити сплату судового збору фактично по двох різних справах.

Незважаючи на те, що позивачем неналежним чином було заявлено повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі № 535/208/20, вважаю за необхідне розглянути вказане клопотання по суті.

Розглянувши повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору, суддя дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із змісту вищевказаних правових норм вбачається, що звертаючись до суду із заявою чи клопотанням про відстрочення або розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору особа повинна надати докази в підтвердження своєї неплатоспроможності.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. визначено, що відповідно до ст.8 Закону №3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, суд може задоволити клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, лише за умови існування належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача.

Відповідно до чинного законодавства обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан позивача для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на позивача.

У своєму письмовому поясненні позивач позивач ОСОБА_1 просить відстрочити йому сплату судового збору, однак в порушення вимог ст. ст. 12 ч. 3, 81 ч. 1, 136 ЦПК України не вказав жодних, передбачених ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", підстав для цього та, зазначаючи у своєму письмовому поясненні, що у нього відсутня матеріальна можливість сплати судового збору у зв`язку із тим, що полковник поліції ОСОБА_6 зруйнував його бізнес, при цьому не надав суду довідок про свої доходи (а саме про їх відсутність), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, про відсутність у його власності квартири, будинку чи земельної ділянки, коштів на банківських рахунках, тобто не надав суду жодних доказів, які б підтверджували його складний майновий стан.

Надана позивачем копія опису документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням" від 07 червня 2017 року не є належним та достатнім доказом підтвердження його складного майнового стану, так як у цьому документі вказується лише про те, що ОСОБА_1 було подано документи для проведення державної реєстрації припинення ним підприємницької діяльності і не містить жодних відомостей про те, що підприємницька діяльність позивача на теперішній час дійсно припинена чи відомостей про відсутність у нього доходів. Крім цього, вказаний документ датований ще червнем 2017 року і відповідно не є актуальним на час розгляду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Подані ОСОБА_1 ,. разом з письмовим поясненням, повідомлення Полтавської міської медичної частини № 23 від 08 листопада 2019 року та від 17 лютого 2020 року також не являються належними та достатніми доказами підтвердження складного майнового стану позивача, оскільки у даних повідомленнях вказується лише діагноз позивача, призначене йому медикаментозне лікування та рекомендації щодо лікування і не містять жодних відомостей, які б підтверджували неплатоспроможність позивача ОСОБА_1 .

В наданій позивачем ОСОБА_1 заяві голови правління Громадської організації "Правий сектор" Тарасенка А.І. від 15 лютого 2017 року вказується лише про те, що ОСОБА_1 разом із іншими активістами цієї організації виконували статутні завдання організації та у співпраці із працівниками поліції, дотримуючись вимог законодавства, здійснювали боротьбу з наркозлочинністю, незаконним гральним бізнесом, проституцією та іншими проявами криміналу, однак по надуманих кримінальних провадженнях потрапили до слідчого ізолятору. Вказана заява не містить жодних відомостей, які б підтверджували складний майновий стан позивача, а тому також не являється належним та достатнім доказом для відстрочення сплати судового збору по справі.

Посилання позивача у його поясненні на те, що він не має фізичної можливості оплатити судовий збір, так як знаходиться у слідчому ізоляторі, як на підставу для відстрочення сплати судового збору у цивільній справі, суддя не приймає до уваги, так як відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може відстрочити сплату судового збору лише при наявності доказів, які підтверджують складний майновий стан сторони та за наявності умов, передбачених цією нормою закону. Чинне законодавство не містить положень про те, що перебування особи у слідчому ізоляторі є підставою для відстрочення сплати судового збору у справі.

Крім цього, суддя зауважує, що судовий збір по справі може бути сплачений також представником позивача, а тому твердження позивача ОСОБА_1 про відсутність у нього фізичної можливості сплати судового збору є безпідставним.

Крім цього, суддя зауважує, що у повторному клопотанні про відстрочення сплати судового збору по справі, як і в попередньому клопотанні, позивачем не зазначено розрахунку судового збору та конкретної суми судового збору, сплату якої він просить суд відстрочити.

Враховуючи те, що обставини, зазначені у клопотанні позивача ОСОБА_1 , не є безумовними підставами для відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем ОСОБА_1 не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували його складний майновий стан, приходжу до висновку, що у задоволенні повторного клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 ч. 1 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 12 ч. 3, 81 ч. 1, 136 ч. 1 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору у цивільній справі № 529/208/20 за його позовом до Котелевського районного суду Полтавської області, судді Цвітайла Павла Вікторовича , судді Загнійко Антоніни Володимирівни , судді Мальцева Сергія Олександровича про визнання дій такими, що порушують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Диканського районного суду А. Є. Гвоздик