Справа № 357/878/20
Провадження 2/357/1319/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Нізова А. Р.,

за участю представника Позивача адвоката - Кардаша М.О., Відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - «Відповідач») про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.

16.11.1991 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Чаплінській сільській раді Лисянського району Черкаської області, актовий запис №15.

За час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., зареєстрованого в реєстрі №2269, сторонами була придбана та зареєстрована на ім`я Відповідача квартира АДРЕСА_1 .

03.05.2018 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано.

Оскільки, на даний час між сторонами виник спір з приводу розміру частки квартири Позивача в праві спільної сумісної власності на вказане майно, Позивач звернувся до суду та просив розділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1

14.05.2020 року в судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити, судові витрати залишив за собою (а.с.29).

14.05.2020 року в судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

16.11.1991 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Чаплінській сільській раді Лисянського району Черкаської області, актовий запис №15.

За час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Губенко Т.А., зареєстрованого в реєстрі №2269, сторонами була придбана та зареєстрована на ім`я Відповідача квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.01.2020 року, квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності Відповідачу ОСОБА_1 (а.с.5).

03.05.2018 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6).

Згідно з довідки від 22.01.2020 року виданої Українським центром експертизи про середньоринкову вартість житлової квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 58,90 кв.м. та перебуває в приватній власності, становить - 602 100,00 грн. (а.с.7).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, набуте подружжям за час шлюбу майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.3, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 70, 71 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Розділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.05.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров