Справа № 201/866/20
Провадження № 2/201/1530/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Мунтян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» про визнання незаконним і скасування наказу про винесення догани, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 січня 2020 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із позовом до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» про визнання незаконним і скасування наказу про винесення догани.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що працює в Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» з 01 серпня 1976 року на різних посадах. З 03 травня 2012 року на посаді завідувача лабораторією дослідження атомних та теплових електростанцій науково дослідної частини Придніпровського науково освітнього інституту інноваційних технологій в будівництві. Наприкінці грудня 2019 року наказом ректора ДВНЗ ПДАБА № 799КО від 21 грудня 2019 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, за невиконання вимог розпорядження № 66 від 11 грудня 2019 року по передачі матеріальних цінностей новопризначеній особі. Підставою для застосування до нього догани стала службова записка від 16 грудня 2019 року проректора по науковій роботі ОСОБА_2 , адресованої ректору ДВНЗ ПДАБА. Догану винесено без з`ясування фактичних відносин та відібрання пояснень у нього, без призначення комісії для проведення відповідної перевірки та розслідування дисциплінарного проступку.

Не погоджуючись із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани 24 грудня 2019 року після ознайомлення з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани з метою вирішення індивідуального трудового спору подав заяву через профспілковий комітет ДВНЗ ПДАБА в комісію по трудовим спорам ДВНЗ ПДАБА, яка 02 січня 2020 року була зареєстрована та 08 січня 2020 року проведено розгляд трудового спору. Засідання комісії відбувалося за його відсутності, що є грубим порушення його прав.

14 січня 2020 року ним отримано рішення комісії з трудових спорів, в якому комісія вирішила, що винесення догани ОСОБА_1 визнано доцільним, а сам наказ правомірним.

Наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, вважає таким, що прийнятий з порушенням процедури застосування дисциплінарного стягнення, врегульованою нормами статей 147 та 149 КЗпП України. Свої доводи аргументує тим, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулося за неповним з`ясуванням обставин, за відсутності його провини, без наявності шкоди інтересам закладу, без проведення службового розслідування. Тому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 21 грудня 2019 року № 799КО про оголошення йому догани.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 січня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.40).

Ухвалою судді від 28 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» про визнання незаконним і скасування наказу про винесення догани (а.с. 41-42).

Представником відповідача до суду поданий відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що факт порушення трудової дисципліни позивачем був встановлений безпосереднім керівником ОСОБА_1 проректором з наукової роботи ОСОБА_2 в його службовій записці на ім`я ректора. Комісія по трудовим спорам академії 08 січня 2020 року даний факт підтвердила. Догана застосовано з дотримання вимог ст. ст. 148, 149 КЗпП України від позивача було відібрано письмові пояснення. Порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 призвело до порушення виробничого процесу і нанесено шкода виробництву. Тому вважав позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому просив відмовити в їх задоволенні (а.с.46-47).

В відповіді на відзив поданої суду позивачем 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 зазначив, що службова записка проректора з наукової роботи ОСОБА_2 В.В. не містила інформації про проведення заходів направлених на встановлення факту порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, керівнику ДВНЗ ПДАБА навіть не було повідомлено, що саме не виконав позивач, та яким чином встановлено його провину, якими документами це підтверджено, які письмові пояснення ним надані та чи відбиралися вони взагалі. Про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани він дізнався лише 24 грудня 2019 року при ознайомлення з наказом.(а.с. 49-51).

В додаткових запереченнях на позов представник відповідача наполягав на законності винесення догани позивачу після відібрання у нього письмових пояснень (а.с.59-64)

В судове засідання позивач не з`явився , надав клопотання про розгляд справи за його відсутності наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Представник відповідача 13 травня 2020 року також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виславши позивача, його представник і представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1976 року працює в Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» на різних наукових та керівних посадах, дані обставини підтверджуються копією трудової книги (а.с.13-18)

З 03 травня 2012 року позивач працює на посаді завідуючого лабораторією дослідження атомних та теплових електростанцій науково дослідної частини Придніпровського науково - освітнього інституту інноваційних технологій в будівництві (а.с. 17,19)

Розділом 11 посадової інструкції затвердженої 10 січня 2014 року з якою позивач ознайомився 10 січня 2014 року, зазначено завдання та обов`язки завідувача лабораторії ЛДАТЕ, зокрема забезпечувати правильність експлуатації та зберігання устаткування, приладів обладнання ЛДАТЕ, своєчасно проводити списання устаткування, що відпрацювало свій термін експлуатації. (а.с. 22)

Розпорядженням проректора з наукової роботи ОСОБА_2 №66 від 11 грудня 2019 року зобов`язано:

п. 1 Інвентаризаційну комісію у складі : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що призначена наказом № 726КО від 25 листопада 2019 року, провести передачу науково технічного обладнання лабораторії досліджень атомних та теплових електростанцій від ОСОБА_7 до ОСОБА_6

п. 2 Завідувача лабораторії ОСОБА_1 передати матеріально відповідальному ОСОБА_6 повний комплект ключів від приміщень, де зберігається науково технічне обладнання лабораторії

п. 3 Комісії почати роботу з 11 грудня 2019 року акт прийому передачі здати в бухгалтерію 13 грудня 2019 року (а.с. 23).

Згідно акту від 13 грудня 2019 року про виконання наказів № 511 від 11 листопада 2019 року та № 726 КО від 25 листопада 2019 року та розпорядження № 66 від 11 грудня 2019 року зазначено про неможливість виконання розпорядження в частині передачі науково технічного обладнання лабораторії досліджень атомних та теплових електростанцій від ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , оскільки перелік матеріальних цінностей, які повинні бути передані не представленні в бухгалтерію (а.с.24)

16 грудня 2019 року проректором з наукової роботи ОСОБА_2 подано ректору Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» службову записку в якій зазначалося «через невиконання завідуючим лабораторії дослідження атомних та теплових електростанцій ОСОБА_1 розпорядження № 66 від 11 грудня 2019 року, прошу оголосити догану» (а.с. 21)

Наказом 779КО від 21 грудня 2019 року ОСОБА_1 оголошено догану, підстава службова записка проректора по науковій роботі (а.с. 20)

Після отримання наказу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани 24 грудня 2019 року він звернувся з заявою до комісії з трудових спорів (а.с. 25)

Рішенням комісії по трудових спорах 08 січня 2020 року винесення догани наказом ректора № 779 КО від 21 грудня 2019 року визнано доцільним, а сам наказ правомірним. (а.с. 26)

На заяву ОСОБА_1 в комісію по трудових спорам від 17 січня 2020 року стосовно надання повного тексту протоколу засідання або стенограми (а.с. 27) йому було надано протокол № 2 засідання комісії по трудовим спорам Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державно академія будівництва та архітектури» від 08 січня 2020 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 був запрошений на засідання комісії про день засідання його було повідомлено в усній формі 03 січня 2019 року, та було надано право надати пояснення (а.с.28-35).

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визначається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, що включає право на вільний вибір професії, роду занять і роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру.

У відповідності до норми статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця (стаття 139 КЗпП України).

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано дисциплінарне стягнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17).

При цьому суд касаційної інстанції зауважив, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно до положень частини першої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен затребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідно до службової записки проректора з наукової роботи Данішевського В.В. зазначено, що через невиконання завідувачем лабораторії дослідження атомних та теплових електростанцій ОСОБА_1 розпорядження № 66 від 11 грудня 2019 року, просить оголосити ОСОБА_1 догану.

Відповідачем на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку взагалі не надано жодного доказу, чи проводилась службова перевірка, якщо проводилась то результати її проведення, в чому саме було спричинено шкоду підприємству, та який зв`язок між діями позивача та спричиненою шкодою, оскільки саме на роботодавцеві обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Службова записка проректора з наукової роботи Данішевського В.В. не містила інформації про проведення заходів направлених на встановлення факту порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, керівнику ДВНЗ ПДАБА навіть не було повідомлено, що саме не виконав позивач, та яким чином встановлено його провину, якими документами це підтверджено, які письмові пояснення ним надані та чи відбиралися вони взагалі.

Між тим, слід зазначити, що за текстом наказу (а.с. 20) не можливо встановити, за яке саме конкретне порушення притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, коли воно вчинено та за яких обставин і в порядку якої норми КЗпПУ було застосоване стягнення.

В матеріалах справи мається лише акт від 13 грудня 2019 року (а.с. 24) про неможливість передачі матеріальних цінностей ОСОБА_8 , оскільки їх перелік не представлений в бухгалтерію.

За таких обставин, не має підстав стверджувати про доведеність правомірності застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення, шляхом оголошення останньому догани.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на зазначене, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» про визнання незаконним і скасування наказу про винесення догани, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням результату вирішення справи, витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, підлягають стягненню на його користь з відповідача Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури»

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» про визнання незаконним і скасування наказу про винесення догани задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 21 грудня 2019 року № 799КО про оголошення догани завідувачу лабораторії дослідження атомних та теплових електростанцій ОСОБА_1 .

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (, м. Дніпро, вул. Чернишевського, буд. 24А) на користь ОСОБА_1 (РКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 18 травня 2020 року.

Суддя С.О. Демидова