Справа № 675/925/20
Провадження № 2-з/675/11/2020
У Х В А Л А

22 травня 2020 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Трасковський С.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

21.05.2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 14736, 19 доларів США боргу, що виник в зв`язку із неналежним виконанням останньою договору безпроцентної позики від 29.06.2017 року.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вказана заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Таким чином, суд зобов`язаний розглянути подану заяву про забезпечення позову протягом двох днів з дня її надходження.

Так, у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.149, ч.1 ст.150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу, а самою заявою не доведено наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, в тому числі щодо вжиття ОСОБА_2 заходів, направлених на відчуження належного їй нерухомого майна, зменшення його вартості тощо.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Однак, ОСОБА_1 не дотримано зазначених норм закону та жодним чином не доведено в заяві співмірності заходів забезпечення позову, які він просить застосувати, із заявленими позовними вимогами, а саме не долучено доказів, які б вказували на вартість квартири, на яку він просить накласти арешт, для встановлення співмірності такого втручання в право власності ОСОБА_2 з ціною заявленого позову.

Також суддею враховується та обставина, що квартира, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не є предметом спору, що виник через неналежне виконання договору безпроцентної позики від 29.06.2017 року.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149-154, 157 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі №675/925/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження ухвали продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту ухвали 22.05.2020 року.

Суддя Трасковський С.Л.