ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1919/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Долі М.А.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь 26 246,80 грн. матеріальної шкоди, 30 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23.12.2016 року о 12-55 год. в м. Києві на вул. Дніпровська Набережна в напрямку вул. Чавдар відбулася ДТП за участю автомобіля «МіцубісіАутлендер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «СузукіВітара», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2017 року по справі № 753/253/17, винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , а провадження відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.07.2017 року у справі № 753/11020/17. Не погоджуючись з вказаними постановами ОСОБА_2 оскаржив їй до Апеляційного суду м. Києва. Однак за результатами отриманого під час апеляційного перегляду постанов експертного висновку № 19/12-1/229-СЕ/17 від 12.02.2018 року, ОСОБА_2 відкликав свої апеляційні скарги. Для захисту своїх прав ОСОБА_1 змушена була скористатися послугами адвокатів, також змушена була звернутися до судового експерта Півень В.В. для проведення авто технічного дослідження обставин та механізму ДТП та надання суду висновку експертного дослідження за № 16-04(Д)/17 від 26.04.2017 року у справі № 753/253/17 та висновку експертного дослідження № 030-07(Д)/17 від 17.07.2017 року у справі № 753/11020/17. Таким чином, загальна вартість завданої позивачу майнової шкоди станови 26 246,80 грн. та складається з оплати послуг експертного дослідження судового експерта Півень В.В. № 16-04(Д)/17 від 26.04.2017 року - 5 075,80 грн., оплати послуг експертного дослідження судового експерта Півень В.В. № 030-07(Д)/17 від 17.07.2017 року - 5 571,00 грн., оплати послуг з надання правової допомоги від 13.04.2018 року по договору № 016/17 від 26.06.2017 року - 11 700,00 грн., оплати послуг з надання правової допомоги від 27.07.2017 року по договору № 42 від 17.02.2017 року - 3 900,00 грн. Також позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу значного пошкодження її транспортного засобу та неможливості нормального користуванням ним (користування громадським транспортом, необхідність відпрошуватися з роботи для участі у судових засіданнях, неможливість доставки хворої матері до лікарні та її відвідування там), яка оцінена позивачем у 30 000 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

28.02.2020 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що судові витрати, на які посилається позивач, понесені нею під час розгляду адміністративних матеріалів відносно неї та ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Стягнення судових витрат КУпАП не передбачено. Дані витрати не були понесені в порядку цивільного судочинства, а отже відсутні підстави для їх стягнення з ОСОБА_2 . Крім того, вказані витрати не являються матеріальної шкодою відповідно до чинних норм права. Також зазначено про те, що ніякими належними та допустимими доказами не підтверджено та не обґрунтовано розмір моральної шкоди у 30 000,00 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на свою користь витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, пояснила, що заподіяна шкода була відшкодована страховою компанією, однак вона 6 місяців не могла користуватись машиною, яка перебувала на ремонті. В результаті ДТП вона отримала значний стресс та незручності, які були викликані тривалим розглядом справ про адмінправопорушення, необхідністю ходити в судові засідання з даного приводу та брати відгули за власний рахунок двічі на місяць, і так 17 місяців поспіль.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимоги, підтримав поний ним відзив, заперечував щодо стягнення моральної шкоди, оскільки машина була на ходу, а решта посилань позивача щодо отриманих незручностей та будь-якого втраченого заробітку не обгрунтована.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані ними докази, дійшов наступного висновку.

Кожна особа має право на захистсвогоцивільного права у разійогопорушення, невизнанняабооспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистомсвогоособистогонемайновогоабомайнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставідоказів, поданихучасникамисправиабовитребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, якімаютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 23.12.2016 року о 12-55 год. в м. Києві на вул. Дніпровська Набережна в напрямку вул. Чавдар відбулася ДТП за участю автомобіля «МіцубісіАутлендер», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «СузукіВітара», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у вказаному ДТП визнано ОСОБА_2 , що підтверджується копією постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2017 року за № 753/253/17 (а. с. 7 - 8).

Провадження в адміністративній справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26.07.2017 року у справі № 753/11020/17 (а. с. 9).

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

17.02.2017 року між адвокатом Щетніцьким Р.В. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 42 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат приймає на себе доручення клієнта щодо здійснення представництва прав і законних інтересів ОСОБА_1 в Дарницькому районному суді м. Києва у справі про адміністративне правопорушення по факту ДТП за участю ОСОБА_1 . Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт по вказаному договору, загальна ціна роботи адвоката становить 3 900,00 грн. (а. с. 22,23).

14.04.2017 року ОСОБА_1 було сплачено 5 075,80 грн. за проведення і надання висновку авто технічного експертного дослідження № 016-04(Д)/17, складеного судовим експертом Півень В.В., що підтверджується копією акту виконаних робіт, рахунком від 12.04.2017 року та копією квитанції (а. с. 16, 17, 18).

07.07.2017 року ОСОБА_1 було сплачено 4 000,00 грн., а 18.07.2017 року - 1 571,00 грн. за проведення і надання висновку авто технічного експертного дослідження № 030-07(Д)/17, складеного судовим експертом Півень В.В., що підтверджується копією акту виконаних робіт від 17.07.2017 року, рахунком від 01.07.2017 року та копіями квитанцій (а. с. 19, 20, 21).

26.06.2017 року між адвокатом Липявкою І.О. та позивачем ОСОБА_1 підписано договір № 016/17 про надання правової допомоги, предметом якого є надання «Підзахисному» ОСОБА_1 за грошову винагороду правової допомоги. Відповідно до Акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) загальна вартість послуг адвоката складає 11 700,00 грн.(а. с. 24 - 26, 28).

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 , під час розгляду у Дарницькому районному суді м. Києва адміністративних справ № 753/253/17 та № 753/11020/17 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , понесені витрати у розмірі 26 246,80 грн., які повязані саме з розглядом справ про адміністративні правопорушення.

Звертаючись до суду з позовною вимогою про стягнення зазначених коштів, позивач посилається на ст. ст. 22, 1166, 1187 та 1188 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеноїнебезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язкуз із нищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права, витрати позивача, понесені на оплату вартості автотехнічного експертного дослідження та послуг адвоката під час розгляду справ про адміністративні правопорушення не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України або майновою шкодою відповідно до ст. 1166 ЦК України, тому не підлягають відшкодуванню в порядку цивільного судочинства, а отже позовні вимоги в частині стягнення 26 246,80 грн. матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про стягнення коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, оскільки де є порушення права людини це призводить до виникнення в неї конкретного права на компенсацію моральної шкоди.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача.

При цьому, суд виходить з того, що внаслідок ДТП автомобіль позивача було пошкоджено і позивач не мав можливості користуватися особистим транспортним засобом, щопризвело до порушення налагодженого стану життя, позивач витратила свій час і зусилля на те, щоб налагодити свій сталий стан життя та роботи.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більша ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 30 000,00 грн. є недоведеним, суд вважає вказаний позивачем розмір явно завищеним.

Отже, враховуючи зазначені обставини та керуючись положенням ст. 23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодуванняморальної /немайнової/ шкоди" від 31 вересня 1995 року, суд вважає, що позивачем явно завищено розмір моральної шкоди та виходячи із засад розумності і справедливості, приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду, яку визначає в розмірі 3 000 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань та переживань, їх тривалість, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу

За умовами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. позивачем було сплачено судовий збір 769,00 грн. Суд задовольнив позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 3 000,00 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 76,90 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З наданих до суду документів вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 понесено витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 17.02.2020 року, актом прийняття-передачі послуг від 27.02.2020 року із зазначенням наданої послуги та витраченого на це часу адвоката, та дублікатом квитанції № 0.0..1 від 17.02.2020 року (а. с. 52, 53, 54).

Оскільки судом лише частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати на правничу допомогу у розмірі 300,00 грн.

Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Застосовуючи вказану норму, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 223,10 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354-356 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦКУкраїни, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3 000,00 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 223,10 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2020 року.