Червоноармійський районний суд Житомирської області
Номер провадження 6/292/7/20
Справа № 292/899/18
У Х В А Л А
14 травня 2020 року смт.Пулини
Червоноармійського районного суду Житомирської області
Судді Гуц О.В.
секретар судового засідання Саламатова О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини подання старшого державного виконавця Пулинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Насонової К.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника-фізичної особи ОСОБА_1 , -
В С Т А Н О В И В:
В судове засідання старший державний виконавець не з"явилася, про місце і час його проведення належним чином повідомлена.
Боржник та стягувач в силу положень ч. 4 ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликалися.
Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши матеріали подання, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця за наступних підстав.
Відомості про добровільне виконання боржником виконавчого документа відсутні.
При вирішенні даного питання суд враховує той факт, що право громадян України на пересування є конституційним правом (ст. 33 Конституції України), тому обмеження такого права може бути передбачено тільки Законами України.
Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Пунктом 3 частини 19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов"язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов"язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Право державного виконавця відповідно до п.3 ч.19 ст.18 вищезазначеного Закону на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов"язань.
Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Згідно правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-ХІV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, старшим державним виконавцем, який зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права у праві виїзду за межі України, до матеріалів подання не додано.
Внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань іще не є доказом підтвердження вини.
Боржник, який має не виконанні зобовязання, не може вважатися винним в ухиленні, допоки не буде доведено протилежне, і саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує старший державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на неї рішенням суду.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте, старшим державним виконавцем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання рішення суду, при цьому, маючи змогу виконати зобов`язання, але не робить цього з неповажних причин.
Суд вважає, що документів, які додані до подання старшого державного виконавця, недостатньо для того, щоб однозначно дійти висновку про ухилення боржника від виконання своїх обов"язків, покладених на неї рішенням суду.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки старший державний виконавець не надала доказів, що підтверджують наявність закордонного паспорта у боржника, намір її виїхати за межі України та у своєму поданні не вказала на обставини, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання своїх зобов"язань, та не надала будь-які докази на підтвердження цього факту. Наявність у ОСОБА_1 лише однієї заборгованості не свідчить про те, що вона ухиляється від виконання судового рішення.
Обмеження виїзду за кордон, на думку суду є крайньою мірою, спрямованою на забезпечення виконання рішення суду, оскільки вказана міра обмежуватиме конституційні права громадянина, а тому може бути застосовано тільки за умови ухилення боржника від виконання рішення суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.258-261, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання старшого державного виконавця Пулинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Насонової К.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника-фізичної особи ОСОБА_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя О. В. Гуц