Провадження № 2/752/1117/20
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
28 квітня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -
23.10.2018 року позивач МТСБУ звернулось до суду з позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 45 852, 55 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 22 березня 2017 року о 11 год. 20 хв. на регульованому перехресті вулиці Стеценка та проспекту Академіка Палладіна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження.
У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого транспортного засобу та зібрані аварійним комісаром документи щодо дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 7870 від 30.08.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти в сумі 45 852, 55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1236625 від 31.08.2017 року.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортних засобів-відповідача на момент дорожньо-транспортних пригод не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП, набрала законної сили і позивачем МТСБУ потерпілим відшкодована майнова шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 , як до винної особи в розмірі понесених витрат 45 852, 55 грн.
28.04.2020 року позивач звернувся до суду з заявою про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів.
26.10.2018 року Ухвалою судді ОСОБА_3 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження (а.с. 24-25). 05.02.2019 року справу прийнято до провадження суддею Плахотнюк К.Г. (а.с. 30). Ухвалою судді Плахотнюк К.Г. підготовче провадження по справі закрито 07.02.2020 року (а.с. 41).
Відповідачку належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засіданн за зареєстрованим у встановленому з0аконом порядку місцем проживання, однак судовий виклик повернуто дол суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення строків зберігання, що є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 22 березня 2017 року о 11 год. 20 хв. на регульованому перехресті вулиці Стеценка та проспекту Академіка Палладіна в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року у справі № 759/4872/17, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 11).
В результаті ДТП з вини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був пошкоджений транспортний засіб марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 9519860, терміном дії від 30.04.2016 р. по 29.04.2017 р. (а.с. 10).
Транспортний засіб марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності зареєстровано за потерпілим ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 9).
За даними Висновку № 262/17 про оцінку транспортного засобу «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного оцінювачем-автотоварознавцем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу, становить 49 468, 93 грн. (а.с. 13-18).
24.03.2017 року позивач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та 12.05.2017 року позивачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування. (а.с. 8, 19).
У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого транспортного засобу та зібрані аварійним комісаром документи щодо дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 7870 від 30.08.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на рахунок ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти в сумі 45 852, 55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1236625 від 31.08.2017 року (а.с. 21).
Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22.03.2017 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню.
Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і на підставі цього рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, в МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 , як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 45 852, 55 грн.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
В тім, цивільно-правова відповідальність водія транспортних засобів-відповідача на момент дорожньо-транспортних пригод не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідками з централізованої бази даних МТСБУ від 24.03.2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування).
За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено.
Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 45 852, 55 грн., судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн.
Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ОСОБА_1 у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк