Справа № 426/1974/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання - Діброви А.О., Андріясової С.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Малика Д.О.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Гашинського М.А.,

третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи - приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олена Олександрівна, Сватівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що в лютому 2019 року їй було повідомлено про відкриття виконавчого провадження №57993457 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Замарь О.О. про стягнення не виплачених в строк на підставі договору позики грошових коштів у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн.

Вказані кошти нею було погашено у повному обсязі, зобов`язання було виконано. Крім того, засвідчену стягувачем копію письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання за договором позики, що була надіслана боржнику з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, позивач не отримувала. Також нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконалася щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. Вважає, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості як обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Тому, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олени Олександрівни від 26 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі № 1552, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., 03.04.2015 року за реєстровим № 328, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038, 00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити та пояснила, що в грудні 2015 року вона з чоловіком сплатила грошові кошти відповідачу. Ні від нотаріуса, ні від відповідача не отримувала ніяких документів щодо заборгованості. За договором позики борг становив 12000 доларів США. Віддавали борг відповідачу у гривнях однією сумою разом з чоловіком. Документ, який підтверджує повернення боргу відсутній. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача - адвокат Малик Д.О. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що у лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач не отримувала письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання за договором позики. Відповідач не надав нотаріусу документів про безспірність заборгованості, а тому відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Позивач виконала всі зобов`язання по сплаті заборгованості. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Гашинський М.А. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 26.12.2018 року до нього за наданням правової допомоги звернувся відповідач ОСОБА_2 . До цього інший адвокат за зверненням відповідача виготовив відповідне повідомлення, адресоване ОСОБА_1 із зазначенням підстави виникнення боргу, розміру та розрахунку боргу та склав заяву до нотаріуса про вчинення виконавчого напису на договорі позики. З даними документами ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса. Особисто ОСОБА_2 не відправляв ніяких документів позивачу ОСОБА_1 . Відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язана була прийняти ці документи. ОСОБА_2 мав розрахунок заборгованості, повідомлення боржнику, договір і інші документи, для направлення нотаріусом документів позивачу. Однак, нотаріус прийняла рішення не направляти ці документи. Просить відмовити у задоволенні позову.

07.05.2020 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача (Т.2 а.с. 96).

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний у якості свідка, суду пояснив, що у 2015 році до нього звернувся чоловік позивача - ОСОБА_3 з проханням зайняти гроші. Він позичив 10000 Євро, про що була складена розписка, яку йому написала позивач ОСОБА_1 . Потім вони звернулися до нотаріуса, уклали договір позики та договір застави транспортного засобу. ОСОБА_1 обіцяли до грудня 2015 року гроші повернути. 06.10.2017 року позивач ОСОБА_1 повернула йому 50000 грн., про що він написав розписку. Після цього на неодноразові телефонні дзвінки ОСОБА_1 перестали відповідати. Він звернувся до нотаріуса, надав нотаріусу повідомлення з розрахунком заборгованості для передачі ОСОБА_1 і заяву на вчинення виконавчого напису. Розрахунок заборгованості та повідомлення склав адвокат. Він не відправляв ОСОБА_1 ніякого повідомлення про наявність заборгованості. Документів про заборгованість у розмірі 7000 доларів нотаріусу він не надавав, лише надав договір позики на суму 12000 доларів США, ніяких розписок нотаріусу також не надавав. Нотаріус не взяла наданий ним розрахунок заборгованості та повернула йому. Вважає позов безпідставним.

Третя особа - Приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. у судовому засіданні пояснила, що вона вчинила 26 грудня 2018 року виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 7000 доларів США. Даний виконавчий напис вчинено на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 та договору позики. Відповідач ОСОБА_2 не надавав їй письмове повідомлення для боржника ОСОБА_1 про наявність заборгованості та розрахунок заборгованості. Також підтримала подане суду письмове заперечення.

У письмовому поясненні на позовну заяву (запереченні проти позову) третя особа - приватний нотаріус Замарь О.О. зазначила, що у справі відсутня розписка позичальника про повернення боргу. Згідно з п. 3.1 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як виняток, вбачається можливим з метою недопущення порушення прав позикодавця вчинення виконавчого напису без повідомлення позичальника у випадку, коли позикодавець звернувся до нотаріуса з метою вчинення такої дії в останні дні строку.

З метою недопущення порушення прав позикодавця, так як строк позовної давності за договором позики від 03 квітня 2015 року, реєстровий № 328, спливав 31 грудня 2018 року, нотаріусом було вчинено виконавчий напис від 26 грудня 2018 року за реєстровим № 1552. Просить відмовити у задоволенні позову (Т.1 а.с.68-69).

Представник третьої особи - Сватівського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, також від представника третьої особи надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення просить прийняти на розсуд суду (Т.1 а.с.135).

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивач є його дружиною. Він разом з дружиною позичали у відповідача грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, а з процентами повернули у грудні 2015 року у сумі 13000 доларів США. Ніякі документи від ОСОБА_2 щодо наявної заборгованості за даним договором не отримували. Також на їх адресу не надходило від нотаріуса повідомлень про непогашення заборгованості. Йому невідомо, чому у виконавчому написі нотаріуса зазначена сума 7000 доларів США.

08.04.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків ( Т.1 а.с.51-53).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11.06.2019 року було відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу до спільного розгляду з первісним позовом та зустрічний позов повернуто заявнику (Т.1 а.с.89).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11.06.2019 року було витребувано від третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. - копію письмової вимоги ОСОБА_2 про усунення порушення виконання зобов`язання з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та копію розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання письмової вимоги ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 98-99).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09.09.2019 року було визнано обов`язкову особисту участь у судовому засіданні третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. (Т.11 а.с. 163).

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.10.2019 року було витребувано від третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. - копію нотаріальної справи, на підставі якої було видано виконавчий напис від 26 грудня 2018 року, та копію письмового повідомлення стягувача ОСОБА_2 про наявність заборгованості та розрахунок заборгованості, надані стягувачем ОСОБА_2 нотаріусу для боржника ОСОБА_1 та відомості про реєстрацію такого повідомлення з розрахунком (Т.1 а.с.179-180).

Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позивачу ОСОБА_1 гроші в сумі 12000 доларів, що є еквівалентом 282000,00 грн., за курсом Національного банку України на день підписання сторонами договору, строком до 31 грудня 2015 року. Даний договір посвідчений 03 квітня 2015 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., зареєстрований в реєстрі за № 328 ( Т.1 а.с. 6-8).

Відповідно до договору застави транспортного засобу від 03 квітня 2015 року в забезпечення договору позики від 03 квітня 2015 року заставодавцем ОСОБА_1 було передано у заставу заставодержателю - відповідачу ОСОБА_2 належний їй автотранспортний засіб - загальний вантажний контейнеровоз MAN TGA 26.400, номер НОМЕР_1 ( Т.2 а.с. 3-5).

26 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн., на підставі договору позики від 03 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., за реєстром № 328 (Т.1 а.с.116).

26 грудня 2018 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1552, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., 03 квітня 2015 року за реєстровим № 328, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн., строк повернення яких настав 31 грудня 2015 року (Т.1 а.с.9).

Постановою державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 03.01.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 57993457 за спірним виконавчим написом від 26 грудня 2018 року від про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 192038,00 грн. ( Т.1 а.с. 10).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Так, пунктом 1 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Так, згідно договору позики від 03 квітня 2015 року предметом позики є гроші в сумі 12000 доларів, що є еквівалентом 282000,00 грн. за курсом Національного банку України на день підписання сторонами договору.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом на суму 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн..

Судом встановлено, що відповідач не вручав і не надсилав поштою позивачу письмову вимогу про виконання зобов`язання та наявності заборгованості за договором позики і не подавав нотаріусу документи, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника у розмірі 7000 доларів США, т.б. у розмірі зазначеному у виконавчому написі нотаріуса.

Відповідач також не надав суду належних доказів на підтвердження наявності заборгованості позивача за договором позики у розмірі 7000 доларів США.

Отже, суду не надано доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та вказана заборгованість була безспірною.

У п.п. б) п.1 Переліку чітко визначено, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У п. 3.1 Порядку зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема подані документи підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до п. 3.5 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника у розмірі 7000 доларів США, чим порушено п.3.1, 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням імперативно встановленою діючим законодавством вимогою безспірності розміру заборгованості та порушенням вказаного вище порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса, що являється підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Щодо доводів третьої особи - приватного нотаріуса Замарь О.О. про правомірність вчинення виконавчого напису без відповідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, з посиланням на те, що позикодавець звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в останні дні строку, який спливав 31 грудня 2018 року, то суд не може взяти до уваги такі доводи, оскільки діюче законодавство не містить відповідних правових норм, які б надавали право нотаріусу вчиняти виконавчий напис за відсутності документів, що підтверджуютьбезспірність заборгованості боржника, у разі звернення стягувача із заявою в останні дні строку, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

Щодо пояснень відповідача ОСОБА_2 , допитаного у якості свідка, про те, що він у порядку ст. 84 ЗУ «Про нотаріат» надав нотаріусу повідомлення з розрахунком заборгованості для передачі ОСОБА_1 , то суд відноситься критично до даних пояснень, оскільки на підтвердження даної обставини суду не було надано належних доказів і в ході судового розгляду дана обставина не підтверджена, а згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 про часткове повернення боргу за договором позики у сумі 50 000 грн. та свідка ОСОБА_3 про повернення боргу у сумі 13 000 доларів США, до дані пояснення не стосуються безпосередньо предмету доказування по даній справі та свідчать про наявність спору з приводу виконання договору позики.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. ( а.с. 1, 25).

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

ст.ст. 12, 13, 78-80, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олени Олександрівни від 26 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі № 1552, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., 03.04.2015 року за реєстровим № 328, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038, 00 грн. ( сто дев`яносто дві тисячі тридцять вісім гривень 00 коп.), - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , яка проживає за адресо: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. ( сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 травня 2020 року.

Суддя: Л.П. Бабічева