ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/2114/15

провадження № 22-ц/4809/786/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2020 року, у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В період з 01.07.2008 по 31.03.2012 включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», з 01.04.2012 правонаступником прав і обов?язків якого є Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград».

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та видачі абонентської книжки споживачі вступили у фактичні договірні відносини з підприємством. Їм було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 9 268,74 грн за період з 01.10.2011 по 28.02.2014 включно.

Позивач договірні відносини виконує в повному обсязі, а відповідачі свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконують, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2015 складає 9 268,74 грн. за вищезазначений період.

З врахуванням вимог ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідачів вказану суму боргу 9393,75 з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі - 101,82 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми - 23,19 грн. та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 позов ОКВП «Дніпро-Кіровоград» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 9 268,74 грн.,

3% річних в сумі 23,19 грн. та індекс інфляції в сумі 101,82 грн., а також судові витрати по справі в сумі 121,80 грн. з кожного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2019 задоволена заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заочне рішення від 12.05.2015 скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2020 року в задоволенні позову ОКВП «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовлено.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що позивач формально підійшов до нарахування заборгованості відповідачам, представник позивача не надав доказів та не підтвердив користування наданими позивачем послугами, об`єктивність нарахування заборгованості за надані послуги відповідачам, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ОКВП «Дніпро-Кіровоград» подало апеляційну скаргу, вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що актом обстеження від 16.08.2012 схематично зображено план водопроводу, з якого видно, що водопостачання знаходиться у спільному користуванні квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з можливістю користування рукомийником та краном обома квартирами і припинення послуги постачання води в квартиру АДРЕСА_2 унеможливить користування водопроводом квартиру АДРЕСА_3 . Даний акт обстеження складено Кіровоград ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за підписом слюсаря та абонента, без зауважень та заперечень.

Рішенням комісії з перегляду дебіторської заборгованості фізичних осіб від 24 вересня 2013 року абоненту відмовлено в зв`язку з неспроможністю доказів.

Зокрема до розгляду було надано вище зазначений акт обстеження від 16.08.2012, також був наданий акт від сусідів про те, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 з 2008 року по дату акту. Але з якої саме дати не вказано. Тому прийняти акт до перерахунку було неможливо. До того ж, була надана довідка про склад сім`ї від 17 серпня 2012 року № 3163, підтверджуюча що ОСОБА_1 зареєстрований на АДРЕСА_6 .

Позивач вважає, що оскільки документально підтверджено факт реєстрації та можливості вільного користування водою мешканцями кв. АДРЕСА_2 підстави для припинення нарахування за адресою АДРЕСА_6 відсутні.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Вважає, що судом вірно встановлені фактичні обставини справи. В зв?язку з тим, що відповідно до актів обстеження в квартирі АДРЕСА_1 відсутні водопостачання та водовідведення, тому не може бути нарахована заборгованість за відповідні послуги та інфляційні збитки і 3 % річних.

На думку відповідача, суд в повній мірі з?ясував обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В період з 01.07.2008 року по 31.03.2012 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавались комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», з 01.04.2012 року правонаступником прав і обов`язків якого є обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград».

Відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивачем зазначено, за період з 01.10.2011 року по 28.02.2014 року включно ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 9 268,74 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_7 з 2008 року, що підтверджується актом сусідів відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , складеним 04.09.2012 та проживає в АДРЕСА_5 та актом обстеження, складеним Кіровоградським ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 16.08.2012 за підписом слюсаря ОСОБА_5 та абонента із схематичним зображенням водопроводу, з якого видно, що водопостачання знаходиться у спільному користуванні квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з можливістю користування рукомийником та краном обома квартирами і припинення послуг постачання в квартиру АДРЕСА_2 унеможливить користування водопроводом квартиру АДРЕСА_3 .

Вказаним актом від 16.08.2012 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було зафіксовано, що в квартирі АДРЕСА_2 відсутні водопостачання, каналізація, ванна та туалет і абонент проживає за іншою адресою.

Позивачем зазначено, що в серпні 2012 року відповідач звертався до позивача із заявою про перерахування суми заборгованості у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_7 ніхто не проживає та надавав відповідні довідки.

Згідно довідки квартального комітету № 20 Ленінського району м. Кіровограда від 12.08.2012 року № 149 відповідач ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_6 з 2008 року проживає в АДРЕСА_8 .

Судом встановлено, що квартира відповідачів не обладнана приладами споживання води, факт не проживання відповідачів за вказаної адресою не оспорюється і представником позивача.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.

Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918- ІІІ від 10.01.2002 року, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. 10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Згідно п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Згідно підпунктів 1, 3 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Так, судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою з 2008 року не проживають, що підтверджується довідкою виданою Квартальним комітетом № 20 Ленінського району м. Кіровограда від 12.08.2012 № 149, згідно якої відповідач ОСОБА_2 з 2008 року проживає в АДРЕСА_8 (а.с.69).

Відповідач ОСОБА_6 з 2008 року проживає в АДРЕСА_5 , що підтверджується актом сусідів відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , складеним 04.09.2012 та актом обстеження, складеним Кіровоградським ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 16.08.2012 за підписом слюсаря ОСОБА_5 та абонента (а.с.43, 44).

В серпні 2012 року ОСОБА_1 звертався до позивача із заявою про перерахування суми заборгованості у зв`язку з тим, що за адресою: АДРЕСА_7 ніхто не проживає та надавав відповідні довідки (а.с.68).

Таким чином, факт відсутності (не проживання) відповідачів по місцю прописки у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується відповідними офіційними документами.

Крім того, згідно акту обстеження, складеного Кіровоградським ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 16.08.2012 за підписом слюсаря ОСОБА_5 та абонента із схематичним зображенням водопроводу, вбачається, що водопостачання знаходиться у спільному користуванні квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . У квартирі АДРЕСА_2 відсутні водопостачання, каналізація, ванна та туалет, абонент проживає за іншою адресою

Таким чином, при розгляді справи належними та допустимими доказами установлено обставину відсутності відповідачів по місцю реєстрації в період нарахування заборгованості з жовтня 2011 року по березень 2015 року та підтверджено факт неможливості користуватися послугами водопостачання у зв`язку з відсутність пристроїв водокористування, а тому підстави для стягнення з них заборгованості у розмірі 9 268,74 грн з водопостачання та водовідведення, як обґрунтовано встановив суд першої інстанції, відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, зводяться до переоцінки доказів.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що сам позивач зазначає на обов?язок сплати споживачами за комунальні послуги за умов їх фактичного отримання, тоді як суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем фактичного користування відповідачами послугами водопостачання.

Матеріали справи свідчать про відсутність водопостачання холодної та гарячої води та технічної можливості її споживання у квартирі, де зареєстровані відповідачі.

Доказів користування відповідачами послугами водопостачання за адресою: АДРЕСА_6 матеріали справи не містять.

Обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх позовних вимог щодо обов`язку відповідачів сплатити нараховану заборгованість за водопостачання і водовідведення, не знайшли свого підтвердження, законні підстави для задоволення позову відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2020 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко