Справа № 603/736/19
Провадження №2/603/62/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді : Іванчука В.М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.06.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області. Згідно рішення Монастириського районного суду від 14.09.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу в сторін народилась одна дитина: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак сума коштів які він надає не є фіксованою, кошти відповідач сплачує в тому розмірі, в якому вважає за доцільне і коли має змогу, попри те, що є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто, тому, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Гнатишин В.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Від представника відповідача - Адвоката Андрусенка І.Я. до суду надійшла заява, згідно якої останній позовні вимоги визнає частково, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача. Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги визнає чатково на суму 1109 грн. щомісяця. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що на даний час відповідач ніде не працює та має на утриманні крім сина ОСОБА_3 , інших дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований як приватний підприємець, не має додаткових доходів, не є власником нерухомого чи рухомого майна. Також у відзиві представник відповідача вказує на те, що посилання позивача на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 працює у Франції не відповідає дійсності. Крім того, позивач на підтвердженя даного факту не надала жодного доказу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 13.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області.

За час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 26.08.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області).

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.09.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_5 проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач є працездатною особою та неофіційно працює за межами України, просить ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Так, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №748 від 28.11.2019 року, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та до складу її сім`ї/зареєстрованих входять, зокрема, син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 200 Сімейного кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що способу виконання обов`язку щодо утримання дитини позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Дитина на даний час проживає із позивачем та перебуває на її утриманні.

Також, суд у відповідності до ст.182 СК України, враховує те, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 , окрім чина ОСОБА_3 , перебувають також діти: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Монастириським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.01.2018 року), та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане Дубенківською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 20.07.2007 року).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не зареєстрований як фізична особа-підприємець та не є власником нерухомого чи рухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №204172517 від 15.03.2020 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача, рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріального становища відповідача, його стану здоров`я та стану здоров`я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача.

Таким чином, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , с.Горішня Слобідка, Монастириський район Тернопільська область, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Суддя В. М. Іванчук