Справа № 450/2543/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/385/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.03.2015 року у розмірі 15318,01 грн., -

в с т а н о в и в:

26 липня 2019 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.03.2015 року у розмірі 15318,01 грн, з яких: 4907,78 грн - заборгованість за кредитом; 3277,67 грн - заборгованість за процентами, штраф - 500, 00 грн (фіксована частина), 705,62 грн - (процентна складова), розрахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 12.03.2015 року ОСОБА_1 отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитом, станом на 15.05.2019 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором б/н від 12.03.2015 року становить 15318,01 грн.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2015 року (тіло кредиту) у розмірі 4907 грн. 78 коп. (чотири тисячі девятсот сім 78 копійок). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1306,28 грн. понесених позивачем судових витрат. В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»» - відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило АТ КБ «Приватбанк».

Вважає його в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції посилався на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка не підлягає застосуванню у даній справі, оскільки такий висновок було зроблено за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувалися умови договору, що не були погоджені сторонами у належний спосіб. У даному спорі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося укладення такого договору, тому вказані обставини свідчать про згоду відповідача з усіма умовами кредитного договору № б/н від 26.10.2017 року. Крім того, під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку та іншими умовами кредитування, приєднавшись в такий спосіб до запропонованої банком пропозиції. Отже, відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Відповідно до висновків Верховного суду, викладених у постанові від 28.03.2019 р. по справі 428/2873/17, саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання не укладеними кредитних правовідносин. Крім того, відповідно до висновків Верховного суду, викладених у постанові від 08 липня 2019 року в справі №923/760/18, твердження районного суду про те, що укладений між позивачем та відповідачем договір не містить підписів відповідача (позичальника) під Умовами та правилами надання банківських послуг - є безпідставними, оскільки такий договір є договором приєднання і жодного підпису відповідача під публічними розміщеними Умовами та правилами - закон не вимагає. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, доданий до позовної заяви, відображає рух коштів за карткою, є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоду часу. Дії відповідача, пов`язані з використанням кредитних коштів та погашення заборгованості свідчать про визнання ним заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржувався. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків по кредиту. Крім того, звертає увагу суду на те, що оскаржуване рішенням призводить до нехтування принципами платності кредитного договору та порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави.

Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та постановити нове ріщення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що 12.03.2015 року року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримала в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 5000,00 грну вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підписавши анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку». До кредитного договору банком долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 15.05.2019 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 15318,01 грн та складається з: 4907,78 грн - заборгованість за кредитом; 3277,67 грн - заборгованість за процентами, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500, 00 грн штраф (фіксована частина), 705,62 грн - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача відсотків, пені та штрафів за договором б/н від 12.03.2015 року та стягуючи з відповідача в користь позивача лише 4907,78 грн заборгованості за тілом кредиту, районний суд виходив з того, що позивач не довів, що позичальник, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку погодився з такими; заява-анкета про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яка підписана відповідачем, не містить умов щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати неустойки (пені, штрафів), а тому покликання банку на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, є безпідставними; роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки цей доказ з огляду на його мінливий характер повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Крім того, долучена позивачем до апеляційної скарги Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду по договору SAMDN 5373 , якою передбачено нарахування відсотків, пені та штрафів, підписана відповідачкою ОСОБА_1 15.06.2010 року (а.с.58), не спростовує висновків суду про те, що відповідач не погодився з умовами договору в частині нарахування відсотків, пені, штрафів, оскільки зазначена довідка не стосується кредитного договору б/н від 12.03.2015 року, заборгованість за яким позивач просить стягнути у даній справі.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим судом обставинам та зібраним у справі доказам, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.05.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.