ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Херсон

Справа №766/16805/17

Провадження №22-ц/819/645/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

суддів: Приходько Л.А.,

Радченка С.В.,

секретар судового засідання: Шибінська А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Прохоренко В.В., у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування заяви послався на те, що він з 2004 року проживав однією сім`єю із ОСОБА_5 , з якою вони мали фактичні шлюбні відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після смерті якої відкрилась спадщина, у тому числі, квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана ними 18 грудня 2013 року та оформлена на ім`я померлої.

Спадкоємцем другої черги за законом є брат померлої ОСОБА_4 , який у встановлений строк спадщину не прийняв та на її отримання не претендує. Спору між ними не існує, інші спадкоємці відсутні.

З метою набуття права на спадкування після померлої, як спадкоємця четвертої черги, заявник просив встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , у період з січня 2002 року по день смерті останньої, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено, встановлено факт його постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 у період з січня 2002 року до 01 ІНФОРМАЦІЯ_1 2017 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із рішенням суду, особа, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду від 01 грудня 2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Скарга мотивована тим, що розпорядження на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишала. Спадкоємцем першої черги за законом є мати померлої ОСОБА_6 , яка не встигла прийняти спадщину, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 син померлої ОСОБА_4 відмовився від спадщини, то спадщину після смерті ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом за правом спадкової трансмісії мав отримати його син ОСОБА_2 , який є онуком померлої та прийняв спадщину в силу положень ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Апелянт вказала, що в даному випадку має місце спір про право цивільне (спір щодо спадкового майна), який повинен розглядатися на загальних підставах.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Гонтар П.А. апеляційну скаргу просила задовольнити, з підстав викладених у скарзі. Пояснила, що на теперішній час ОСОБА_2 в судовому порядку пред`явлений позов про визнання за ним права власності на спадкове майно померлої ОСОБА_5 .

Представник ОСОБА_3 адвокат Бебік О.О. проти задоволення скарги заперечував, вказавши на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам про право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, в обґрунтування якої послався на те, що він з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, із ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що Суворовським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис за №5 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого, серед іншого, входить квартира АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2013 року (а.с.8).

За матеріалами справи, на час її розгляду, встановлено, що спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її рідний брат ОСОБА_4 , який, відповідно матеріалів спадкової справи, відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с.45).

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 . Суд зазначив, що встановлення для заявника цього факту має юридичне значення, оскільки безпосередньо пов`язане із виникненням у нього права на спадкове майно після померлої.

Проте зазначений висновок суду є передчасним та погодитись з ним колегія суддів не може з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

В таких випадках право спадкоємця прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття переходить до його власних спадкоємців. Таким чином, відбувається перехід у спадщину права спадкування.

При спадковій трансмісії права та обов`язки, що складають спадщину, переходять від трансмітента (особи, яка не встигла здійснити належне їй право спадкування) до трансмісара (спадкоємця особи, яка не встигла реалізувати вказане право).

Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після померлої ОСОБА_5 , була її мати ОСОБА_6 (а.с.51), яка не встигла реалізувати належне їй право на спадкування, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Спадкоємцем померлої ОСОБА_6 є її онук ОСОБА_2 , якому 10 листопада 2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої. Отже, спадкоємець є особою, яка юридично заінтересована в результатах вирішення цивільно-правового спору щодо визнання права власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_5 в порядку спадкової трансмісії, а відтак ухвалене у справі рішення стосується його прав та інтересів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Розгляд справ в порядку окремого провадження має характерні ознаки, серед яких, зокрема, вирішення спору про факт, стан, але не спору про право цивільне. Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Встановлений факт повинен мати безспірний характер.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 свідчать, що оскаржуване рішення суду про встановлення факту проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з ОСОБА_5 , впливає на права спадкоємця ОСОБА_2 .

З огляду на наведене можна дійти висновку, що між заявником та ОСОБА_2 існує спір про право цивільне про право на спадкове нерухоме майно, який відноситься до юрисдикції суду та пов`язаний з розглядом спору у позовному провадженні.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічні положення щодо залишення заяви, поданої в порядку окремого провадження, без розгляду за наявності спору про право містить ст.315 ч.4 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 , діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 315, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 рокускасувати, прийняти у справі нову постанову, якою заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення- залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 21 травня 2020 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко