КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 824/42/20 суддя-доповідач Голуб С.А.
провадження № 22-ск/824/15/2020
УХВАЛА

іменем України

18 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Голуб С.А.,

за участі секретаря судового засідання: Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та Обов'язок» від 29 листопада 2019 року у третейській справі №109/19 за позовом Кредитної спілки «Супер Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

07 листопада 2019 року з огляду на наявність Третейської угоди, позивач звернувся до Постійно діючого третейського суду при ВГО «Право та обов'язок» з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму нарахованих процентів у розмірі 2911,03 грн.; суму несплаченого тіла кредиту у розмірі 3815,71 грн.; суму сплаченого третейського збору у розмірі 1 900,00 грн. та суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 538,14 грн., сума понесених витрат на листування у розмірі 31,00 грн., що разом складає 9195,88 грн. (далі - Позов).

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 29 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджюючись із таким рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із завою, в якій просить скасувати рішення третейського суду. В доводах заяви посилається на те, що він не був повідомлений третейським судом про подання позову до нього і не викликався в судове засідання. Крім того посилається на те, що борг перед кредитною спілкою був погашений ще в серпні 2017 року, про що він надав до заяви письмові докази.

Вивчивши матеріали третейської справи, заслухавши пояснення представника заявника - адвоката Кушнірука В.М., дослідивши надані до заяви докази суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з урахуванням такого.

Третейським судом встановлено, що 04 серпня 2017 року між Кредитною спілкою «Супер Кредит» та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений Кредитний договір кредитної лінії №СК50/182/17/129/04СЗ (далі - Договір), відповідно до п 1.1 якого Позивач зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору кредит мав надаватися Позичальнику у національній валюті України після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок позичальника в кредитну спілку за його заявою.

04 серпня 2017 року між позивачем та позичальником був укладений додатковий договір про транш №1 до Договору (далі - Угода), відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає позичальнику транш у розмірі 10000 грн. за наслідками видачі якого сума залишку виданого позичальнику кредиту на дату укладення Угоди, з урахуванням вже виконаних зобов'язань позичальника, на виконання умов Договору склала 10000 грн. Водночас позивачем та позичальником у п.3 Угоди було погоджено графік платежів.

Позивач виконав умови Угоди та надав позичальнику транш в сумі 10000 грн., а останній його отримав, що підтверджується заявою позичальника від 04 серпня 2017 року та платіжним дорученням № 10720 від 04 серпня 2017 року.

Відповідно до п. п. 10 п. 2.4 Договору Позичальник зобов'язався проводити сплату нарахованих процентів і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 07-го числа вказаного в Угоді.

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредитку на добровільний додатковий пайовий внесок позичальника) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок позивача або внесення в касу позивача готівкою, або спрямування коштів з добровільного додаткового пайового внеску позичальника за відповідною заявою на погашення заборгованості за кредитом) включно.

Відповідно до п 3.3 Договору тип процентної ставки - змінювана. Розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п. 3.4 Договору Позивач має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше, ніж один раз на місяць.

Відповідно до вищенаведеного, Позивач застосував розмір змінюваної процентної ставки на дату видачі кредиту - сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п.3.7 Договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідно до п.5.5 Договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Умови п. 2.4 п.п.2 Договору виконувалися Позичальником з порушенням, що в свою чергу спричинило затримку Позичальником повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором.

Вказане вище підтверджуються доданим до Позову Розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору станом на 31 жовтня 2019року.

З розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору третейський суд встановив, що станом на 31 жовтня 2019 року на виконання умов п. п. 10 п. 2.4 Договору Позичальник мав би повернути Позивачу несплачене тіло кредиту в розмірі 3815,71грн. та сплатити Позивачу нараховані проценти в сумі 2911,02 грн.

Задовольняючи позов третейський суд виходив з того, що свій обов`язок по поверненню кредиту та сплаті процентів Позичальник не виконав, а отже відповідна сума несплаченого тіла кредиту та нараховані Позивачем проценти Позичальнику підлягають стягненню з поручителя у визначеному Позивачем розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим законом.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені в частині 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» та в статті 458 ЦПК України. Зокрема рішення третейського суду може бути оскаржене і скасоване лише у випадках, передбачених цими статтями, а саме:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Перевіривши доводи заяви, суд вважає, що наведені вище підстави для скасування рішення третейського суду відсутні.

Так статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено вичерпний перелік справ, які не можуть розглядатися третейськими судами. Виходячи зі змісту вказаної статті, справа, по якій прийнято оскаржуване рішення Третейського суду, стосовно ОСОБА_1 не відноситься до тих, які не підвідомчі третейському суду.

Виходячи зі змісту третейської угоди та рішення Третейського суду, оскаржуване рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою та ним не вирішено питань, що виходять за її межі.

З матеріалів справи не вбачається, що третейська угода визнана судом недійсною і ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження цього.

Таким чином рішення Третейського суду не може бути скасовано з цієї підстави.

Виходячи зі змісту статей 16-19 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду, формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Склад третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення сформований в порядку, визначеному регламентом третейського суду і відповідає вимогам ст. 16-19 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно ч. З ст. 16 ЗУ «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді кількісний і персональний склад третейського суду визначається за Правилами, встановленими регламентом третейського суду, відповідно до ч. 1 ст. 17 того ж закону формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Відповідно до ст. 23 Регламенту Постійно діючого третейського суду при ВГО «Право та обов'язок» третейський розгляд справи здійснюється завжди у складі одного третейського судді. Склад Третейського суду у кількості трьох третейських суддів формується в тому випадку, якщо про таке формування буде подана заява до Третейського суду однією зі сторін не пізніше ніж за три дні до дати проведення засідання Третейського суду у справі. Матеріали справи не містять такої заяви, отже такої заяви до Третейського суду від сторін не надходило. Сторонам надсилалися пропозиції обрати суддю із списку третейських суддів Третейського суду, який надсилався їм разом з ухвалою про порушення провадження у справі. Проте до Третейського суду не надходило пропозицій від Заявника про формування складу Третейського суду.

Таким чином, склад Третейського суду був сформований у відповідності із вимогами Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійно діючого третейського суду про ВГО «Право та обов'язок».

Як вбачається з матеріалів справи №109/19, Третейський суд розглядав вказану справу за позовом КС «Супер-Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з чого видно, що ОСОБА_1 брав участь у справі в якості відповідача.

Тож оскаржуваним рішенням, не було вирішено питань про права та обов'язки осіб, які не брали участі в справі.

Щодо доводів заявника про те, що він не був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» (далі - Третейський суд), всі письмові процесуальні документи направляються учасникам третейського розгляду тільки цінним листом з описом вкладеного.

Разом з тим в матеріалах третейської справи № 109/19 містяться докази (описи вкладення, цінний лист) направлення ОСОБА_1 ухвали про порушення третейського розгляду, де міститься інформація про дату проведення засідання, та рішення третейського суду.

Водночас, Регламентом Третейського суду не передбачено отримання третейським судом інформації про отримання адресатом письмових документів, які направляються йому третейським судом.

Крім того і Законом України «Про третейські суди» також не передбачено обов'язку третейських судів отримувати інформацію про отримання адресатом письмових документів, які направляються йому третейським судом.

Також, відповідно до ст. 11 Регламенту Постійно діючого третейського суду при ВГО « Право та обов'язок» документи, повідомлення, письмові матеріали і докази направляються апаратом третейського суду, учасниками третейського розгляду за вказаними ними адресами у проживання або місця знаходження, зокрема тими, що містяться в третейській угоді, та у спосіб, що визначений цим регламентом для відповідних документів, повідомлень, письмових матеріалів та доказів, і вважається, що документи, повідомлення, письмові матеріали і докази отримані в день їх направлення (надсилання, повідомлення) у відповідний спосіб, навіть якщо на момент їх доставки одержувач за відповідною адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено належним чином іншу сторону або третейський суд.

Також згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про третейські суди» у разі відмови сторони одержати рішення третейського суду або її неявки без поважних причин у засідання третейська суду, де воно оголошується, рішення вважається таким, що оголошене сторонам, про що на рішенні робиться відповідна відмітка, а копія такого рішення надсилається такій стороні.

З врахуванням наведеного, підстав, передбачених статті 458 ЦПК України для скасування рішення третейського суду судом не встановлено.

Керуючись ст.. 454-458 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та Обов'язок» від 29 листопада 2019 року у третейській справі №109/19 за позовом Кредитної спілки «Супер Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та Обов'язок» від 29 листопада 2019 року у третейській справі №109/19 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2020 року.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А.Голуб