Справа № 724/1983/19
Провадження № 2/724/59/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Хотині Чернівецької області справу

позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

18 листопада 2019 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що 13.04.2007р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір CVX0AE00000161, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 19533,81 долар США на термін до 11.04.2012р., а відповідач зобов`язався його повернути.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач в порушення умов договору не повернув кредитні кошти та відсотки.

У зв`язку з цим станом на 03.09.2019р. заборгованість за кредитним договором CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. становить 154776,43 долара США, з яких: 11465,86 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), яку просить стягнути позивач.

Крім того. в забезпечення виконання зобов`язання за договором CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 13.04.2007р., відповідно до п.6 якого Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.

Однак вимога, що була пред`явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. в розмірі 11465,86 доларів США (тіло кредиту).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому зазначає, що в рахунок погашення боргу Хотинським ДВС було перераховано ПАТ «Приватбанк» 46912,68 грн., однак дані кошти позивачем в розрахунку не включені. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем відповідачі за кредитним договором від 13.04.2007р. кошти не сплачували з 2008 року. Також просить суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності, оскільки строк виконання за договором настав 12.04.2012р., а позивач звернувся з цією позовною заявою лише 18.11.2019р. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, а у випадку встановлення судом під ставності позову, застосувати строк позовної давності відповідно до ст.. 267 ЦК України. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак її представник надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому заперечує проти позову з наступних підстав.

Відповідно до умов кредитного договору CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. кінцевим терміном повернення кредиту є 11 квітня 2012 року.

Пунктом 12 договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Отже, порука за цим договором припинилася з 12 квітня 2017 року (після спливу 5 річного строку дії з дати закінчення строку кредитного договору).

Щодо стягнення заборгованості пояснює, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору Банк у вересні 2012 року звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропертовськ про стягнення 281689,85 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

З метою погашення заборгованості перед Банком Хотинським районним ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області 16.08.2018р. транспортний засіб CHRYSLER VOYAGER, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 реалізовано через електронні торги ДП «Сетам» за ціною 53437,5 грн.

10.09.2018р. Хотинським районним ДВС в рахунок погашення боргу за ОСОБА_1 перераховано ПАТ «Приватбанк» 46912,68 грн.

При цьому позивач в розрахунку заборгованості станом на 03.09.2019р., який подав до суду, не зазначив суму в розмірі 46912,68 грн., а тому такий розрахунок не відповідає дійсності.

Крім того, представник відповідача просить суд застосувати позовну давність, у випадку залишення судом поза увагою той факт, що порука припинилася.

Зокрема зазначає, що строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав 12.04.2012р. відповідач звернувся з позовною заявою до суду лише 18.11.2019р., тобто з пропуском позовної давності.

Також у відзиві на позов наведено попередній розрахунок суми судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить суд в задоволені позову відмовити.

Представник позивача у відповіді на відзиви відповідачів зазначив, що строк позовної давності не минув, порука не є припиненою, а тому доводи відповідачів необґрунтовані. Щодо часткового погашення боргу пояснює, що на підставі рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська від 12.10.2012р. за позовом банку було звернуто стягнення на заставне майно боржника, а саме автомобіль, однак отриманих коштів від реалізації майна було недостатньо для погашення всієї суми боргу. Також стверджує, що в розрахунку боргу, доданому до позовної заяви, враховано вищезазначену суму. За таких обставин, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника Банку.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 18.12.2019р. відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.01.2020р. відкладено розгляд справи за заявою представника відповідача ОСОБА_3 , у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 04.02.2020р. відкладено судове засідання за заявою представника позивача, у зв`язку з необхідністю підготувати відповідь на відзив.

Ухвалами суду від 16.03.2020, від 07.04.2020 судове засідання було відкладено за заявами представника позивача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.04.2007р. між Приватбанком (надалі Банк) та ОСОБА_1 (надалі Кредитор) був укладений кредитний договір CVX0AE00000161 (а.с.11-13).

Відповідно до п.7.1 Договору банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки на строк з 13 квітня 2007р. по 11 квітня 2012р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії в розмірі 19533,81 доларів США на наступні цілі: кредит в розмірі 15044,6 доларів США, а також у розмірі 34 грн. для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2. та у розмірі 4 489,2 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків в розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, а також єдино разової комісії в розмірі 1,00 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2. даного договору.

Періодом сплати вважати період з «20» по «24» число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісячно у Період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 342,35 доларів США для погашення кредитної заборгованості.

Судом встановлено, що 13.04.2007р. між ПриватБанком (надалі Кредитор) та ОСОБА_2 (надалі Поручитель) був укладений договір поруки CVX0AE00000161-1, згідно з п. 1 якого Поручитель надав поруку Кредитору за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, укладеним між Банком та Позичальником (а.с.14).

Відповідно до п.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.4 Договору поруки).

Пунктом 12 Договору поруки передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2012р. у справі №2/0417/7197/2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. в розмірі 281689,85 грн., яка виникла станом на 06.09.2012р., звернуто стягнення на предмет застави - автомобіля CHRYSLER VOYAGER, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 , шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

15.02.2018р. ПриватБанк звернувся до Хотинського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 02.11.2012р. по справі №2/0417/7191/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 281689,85 грн. (а.с.61).

Постановою державного виконавця від 14.05.2018р. ВП №56376584 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2012р. (а.с.62).

10.09.2018р. державним виконавцем складено акт №5637584 про проведення електронних торгів для реалізації арештованого рухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: транспортний засіб CHRYSLER VOYAGER, 1997 р.в., днз НОМЕР_1 було реалізовано за кошти в сумі 53437,50 грн. (а.с.63, 68).

10.09.2018р. Хотинський районний ВДВС перерахував ПАТ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 46912,68 грн. з призначенням платежу погашення боргу за ОСОБА_1 ВП № 56376584 , що підтверджується платіжним дорученням №3541 від 10.09.2018р. (а.с.64).

Згідно інформації про виконавче провадження вбачається, ВП №56376584 завершено п.15 ч.1 ст.39 (коштів від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог) (а.с.66-67).

19.06.2019р. Банк надіслав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції (а.с.8-10).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України).

Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання та надав ОСОБА_1 кредит в сумі 19533,81 доларів США, що підтверджено матеріалами справи.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються таким засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що банк просить суд стягнути не всю суму заборгованості, а лише заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 11465,86 доларів США.

Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, то суд виходить з наступного.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2012р. було встановлено, що заборгованість за кредитним договором CVX0AE00000161 від 13.04.2007р. станом на 06.09.2012р. становить 281 689,85 грн. Курс гривні до долара США станом на 06.09.2012р. становив 7,99 грн., тобто заборгованість станом на 06.09.2012р. становила 35 255, 30 доларів США. Однак в рішенні суду не зазначено складові даної заборгованості.

Також судом враховується, що державним виконавцем в рахунок погашення боргу було перераховано Банку 46912,68 грн.

Однак матеріали справи не містять відомостей на погашення якої частини боргу були зараховані ці кошти.

Разом з цим пунктом 3.3. Кредитного договору передбачено порядок погашення заборгованості по кредиту, а саме насамперед відшкодування витрат/збитків Банку, далі - пені, далі - простроченої комісії, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за Кредитом.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.11.2013р. заборгованість за кредитом становила 12483,97 доларів США (тіло кредиту), а починаючи з 27.05.2014р. до 03.09.2019р. - 11465,86 доларів США (тіло кредиту).

Відповідач ОСОБА_1 не спростував наявну суму боргу, не додано квитанцій про сплату заборгованості за кредитом в повному обсязі.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 11465,86 доларів США є обґрунтованими.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч.2 ст. 264 ЦК України).

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст. 264 ЦК України).

Судом встановлено, що кінцевий термін повернення кредиту згідно Кредитного договору визначений 11.04.2012р.

Тобто, починаючи з 12.04.2012р. Банк знав про своє порушене право, оскільки Позичальник не повернув кредитні кошти в повному обсязі, а тому строк позовної давності спливає в даному випадку 12.04.2015р.

Разом з цим, позовна давність в даному випадку була перервана, оскільки Банк у вересні 2012 року звернувся з позовом до Позичальника про стягнення кредитної заборгованості в сумі 281689,85 грн.

За таких обставин трирічний строк позовної давності сплив у вересні 2015 року.

Однак з даним позовом до суду ПриватБанк звернувся 12.11.2019р., тобто після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що представник відповідача ОСОБА_3 у відзиві на позов просив застосувати строк позовної давності, а тому в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 11465,86 доларів США (тіло кредиту) слід відмовити, у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Щодо вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості в сумі 11465,86 доларів США з поручителя ОСОБА_2 судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України (станом на момент укладення договору поруки 13.04.2007р.) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що сторони в договорі поруки (п.12) визначили, що порука припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Враховуючи те, що кінцевий термін повернення кредиту встановлено по 11 квітня 2012 року включно, то порука за цим договором припинилася з 12 квітня 2017 року, тобто після спливу 5 річного строку дії з дати закінчення строку кредитного договору.

Однак з даним позовом до поручителя Банк звернувся лише 12.11.2019р.

Отже, оскільки порука ОСОБА_2 є припиненою, то у задоволенні позову до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 11465,86 доларів США (тіло кредиту) суд відмовляє, у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а до відповідача ОСОБА_2 - у зв`язку з припиненням поруки.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в позові.

У відзиві на позов, представник відповідачів зазначив, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 понесли судові витрати в розмірі по 1000,00 грн. кожен на надання правничої допомоги.

Однак доказів, які б свідчили про оплату наданих послуг, оформлених у встановленому законом порядку представником відповідачів надано не було.

Оскільки представником відповідачів не доведено факту понесення його довірителями витрат на правничу допомогу в розмірі по 1000,00 грн. кожен, відповідно дані кошти не можуть бути стягнуті з позивача.

Керуючись ст.ст.12, 76-82, 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 14 травня 2020р.

Суддя: Л. Л. Гураль