Справа № 585/710/20
Номер провадження 2/585/414/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого - судді Євлах О.О.,

за участі:

секретаря - Безручко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

до

відповідач: ОСОБА_3 ,

вимоги заявника: про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина,

учасники справи: не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 19 березня 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась в суд з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

2. Позовну заяву обґрунтувала тим, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем ОСОБА_3 вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає допомоги для утримання сина та забезпечення його всім необхідним для гармонійного як фізичного, так і культурного розвитку, чим порушує інтереси дитини. Батько дитини працездатний, інших дітей не має, на його утриманні непрацездатних осіб також не має, тому повинен дбати та піклуватися про свою дитину. Тому просить стягнути аліменти в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 16 березня 2020 року і до повноліття дитини.

3. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме: згоден сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою позицію мотивував тим, що до 26.12.2019 року вони проживали спільно у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З невідомих йому причин ОСОБА_1 разом з малолітнім сином залишили місце їх спільного проживання, та з ким проживають на даний час йому не відомо, оскільки позивачка перешкоджає його спілкуванню з малолітнім сином. При цьому, він не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та надає матеріальну допомогу на його потреби. Даний факт не заперечується позивачкою, але вона, з незрозумілих підстав, рахує надану ним допомогу «не належною». Позивачка у своєму позові зазначає, що він неофіційно працевлаштований. Дана інформація не відповідає дійсності. Так, протягом останніх років він не був працевлаштований та заробляє на життя тимчасовими підробітками, яких вистачає лише на оплату комунальних послуг та придбання продуктів харчування. На даний час він не перебуває у будь - яких трудових чи договірних відносинах (стосовно отримання заробітної плати чи виконання робіт). Крім цього, позивачка у позовній заяві посилається на те, що він має задовільний стан здоров`я, що також не відповідає дійсності. Так, протягом тривалого часу він мав гіпертонічну хворобу та судинні захворювання мозку, внаслідок чого потребує періодичного стаціонарного лікування, у зв`язку з діагнозом: «множинні лакунарні інфаркти різної ступені давності». Лікування даного захворювання потребує постійного прийому лікарських засобів та, відповідно, значних матеріальних затрат, що становить його у скрутне матеріальне становище. Також на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_5 , 1942 р.н., яка є непрацездатною та потребує постійного догляду, піклування та матеріальної допомоги, оскільки отримує мінімальну пенсію, якої вистачає їй не тільки на оплату комунальних послуг та придбання продуктів харчування. В свою чергу, позивачка є здоровою, працездатною особою, має постійне місце роботи, де регулярно отримує заробітну плату, у неї на утриманні перебуває тільки малолітня дитина, має задовільний стан здоров`я і з нею будь - яких стягнень не проводиться. Вважає, що зазначений ним розмір аліментів у розмірі 1200 грн. є справедливим, реальним для виплати, не буде меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено законом.

4. Представник позивача ОСОБА_2 надала відповідь на відзив, в якому вважала відзив відповідача необгрунтовним. Свою позицію пояснила тим, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідність не отримував, тобто є працездатним, а тому відсутність постійної офіційної роботи не позбавляє його обов`язку по утриманню малолітнього сина. Та обставина, що позивачка офіційно працює не позбавляє відповідача обов`язку утримувати дитину, так як згідно чинного законодавства участь у вихованні дитини, у тому числі, і у її матеріальну забезпеченні батьки мають нести спільно. Заробітної плати ОСОБА_1 не вистачає для задоволення потреби дитини на належному життєвому рівні. Участь ОСОБА_3 у матеріальному забезпеченні їх із позивачкою сина не підтверджується ніякими доказами. Важливим є наявність нерухомого та рухомого майна у відповідача. У приватній власності ОСОБА_3 є житловий будинок та два автомобілі. Також, просить звернути увагу, що згідно норм чинного законодавства рекомендований розмір аліментів становить прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років на даний час становить 2218 грн. Відповідачем не доведений факт перебування матері - ОСОБА_5 , на його утриманні. Відповідач з матір`ю проживають окремо, також у нього є рідна сестра, яка теж може надавати ОСОБА_5 допомогу. Окрім того, ОСОБА_5 отримує власний дохід, яким є її пенсія. Відповідачем не надано доказів щодо витрат на лікування у зв`язку з його хворобою.

5. Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що відсутність його обов`язку щодо утримання сина не є предметом даного спору, оскільки він не відмовляється від обов`язку по утриманню сина. Крім того, пояснив, що дійсно має рідну сестру ОСОБА_6 . Однак, остання разом зі своєю родиною зареєстрована та фактично проживає у м. Черкаси, тобто за 200 км від м. Ромни, а тому не має реальної та об`єктивної можливості приїздити та доглядати за їх спільною непрацездатною матір`ю похилого віку. А тому догляд за ОСОБА_5 , яка хоч і проживає окремо, але все одно потребує постійної уваги та догляду, так як є пристарілою особою та хворобливим станом здоров`я. Щодо підтвердження фінансових витрат на його лікування пояснив, що від час проходження лікування та підтримуючої терапії через гіпертонічну хворобу та судинні захворювання мозку у 2019 року, квитанції та чеки на лікування ним не були збережені, оскільки в цьому він не вбачав необхідності. Крім цього, твердження позивача та її представника про те, що він взагалі не надає матеріальної допомоги сину не підтверджено жодними доказами. У нього дійсно у власності є будинок, та один автомобіль.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. У судове засідання сторони не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , його батьками вказані сторони по справі (а. с. 8).

9. Згідно довідки про склад сім`ї з місця реєстрації від 05.03.2020 р. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою разом з нею зареєстрований син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9 ).

10. З актового запису про народження № 30 від 28.01.2014 року відповідач вказаний батьком ОСОБА_4 за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства № 03/03.2-68 від 28.01.2014 р. (а. с. 23, 24).

11. Згідно довідки КНП ЦПМСД м. Ромни від 16.04.2020 р. ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: гіпертрофічна хвороба ІV ступеня; ризик високий; потребує постійного підтримуючого лікування (а. с. 36).

12. Відповідно до довідки КНП «Роменська ЦРЛ» ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 10.01.2019 року по 19.01.2019 рік; діагноз: множинні лакунарні інфаркти різної ступені давності (а. с. 37).

13. З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що його матір`ю вказана ОСОБА_5 (а. с. 38).

14. Згідно посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_5 являється пенсіонером за віком (а. с. 39).

15. З трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що він у листопаді 2001 року звільнився з роботи за власним бажанням (а. с. 40).

16. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 13.04.2020 року вбачається, що з І кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня (а. с. 41).

V. Норми права.

17. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

18. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

19. Статтею 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи, та справи, що виникають з трудових відносин. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За вимогами п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

20. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

21. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

22. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

23 За приписами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

24. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

25. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

VI. Оцінка суду.

26. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. ОСОБА_3 являється батьком дитини і має обов`язок по його утриманню, отже, є належним відповідачем по даному позову. Син проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , тому остання має право на отримання аліментів на утримання сина від відповідача. Суд також бере до уваги стан здоров`я відповідача, а також ту обставину, що на утриманні відповідача знаходиться мати пенсійного віку.

27. З урахуванням обставин справи, положенням чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення ним повноліття, принципу законності та, враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері, так і у батька, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів, починаючи з 16 березня 2020 року, нічим не обґрунтована, до суду позивачка звернулася 19 березня 2020 року, а тому з цього часу аліменти підлягають стягненню.

28. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини.

VІІ. Розподіл судових витрат.

29. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 630 грн. 60 коп., що пропорційно до задоволених вимог, підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 19 березня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

3. Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 630 (шістсот тридцять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах