Справа №442/2155/20
Провадження №2/442/762/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області зроблено відповідний актовий запис № 836.

Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: житловий будинок позначений на плані літ. «1А», загальною площею 169,1 кв.м, житловою площею 95,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_4 від 10.04.2003 року та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДК «МБТІ та ЕО» № 351033 від 13.04.2003 року серія ВАА № 798457 та інвентаризаційною справою Дрогобицького ДК «МБТІ та ЕО» завіреною 26.11.2003 року.

Він постійно проживав та був зареєстрований разом з батьком, у вказаному вище будинку до дня його смерті та продовжує проживати в ньому по даний час, що підтверджується відповідним записом в будинковій книзі.

За життя батько заповіт не склав, відтак спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями ОСОБА_2 за законом є він, його мати (дружина померлого) ОСОБА_3 , та його брат - ОСОБА_4 . Проте, мати та брат не претендують на спадкове майно ОСОБА_2 та відмовилися від спадщини в його користь. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не має. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплої М.Ю.. однак йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а збереглися лише їхні копії. У випадку відсутності документів, які посвідчують право власності спадкодавця на майно, запропоновано звернутися в суд для визнання права власності на майно в порядку спадкування, а тому для захисту своїх спадкових прав, змушений звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок позначений на плані літ. «1А», загальною площею 169,1 кв.м, житловою площею 95,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_4 від 10.04.2003 року та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДК «МБТІ та ЕО» № 351033 від 13.04.2003 року серія ВАА № 798457 та інвентаризаційною справою Дрогобицького ДК «МБТІ та ЕО» завіреною 26.11.2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивач на підставі закону є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину та після смерті батька вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок позначений на плані літ. «1А», загальною площею 169,1 кв.м, житловою площею 95,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 14.05.2020 року.

Суддя О.В. Крамар