Справа № 594/168/20
У Х В А Л А

18 травня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), боржник - ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в лютому 2020 року звернувся в суд із скаргою на дії Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (далі Борщівський районний відділ ДВС), в якій просить визнати бездіяльність державної виконавчої служби неправомірною. Посилається на те, що 07 лютого 2019 року Борщівський районний суд Тернопільської області ухвалив рішення у цивільній справі №594/638/17, яким відповідачку по справі ОСОБА_2 зобов`язано звільнити самовільно зайняту частину належної йому земельної ділянки шляхом знесення встановленої нею огорожі довжиною 39,33 метри. Постановою Тернопільською апеляційного суду від 13 червня 2019 року дане рішення залишено без змін. Відповідачка ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення Борщівського районного суду не виконувала, тому наприкінці липня 2019 року він направив до Борщівського районного відділу ДВС виконавчого листа. На звернення його представника до ДВС по телефону йому було повідомлено, що рішення суду виконується. Однак, на час подання заяви до суду йому невідомо, чи винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, прізвище виконавця, які виконавчі дії проводяться, оскільки відповідачка не звільнила самовільно зайняту частину його земельної ділянки. Він вірив обіцянкам ДВС, сподівався, що рішення суду буде виконане, тому пропустив встановлений Законом строк звернення до суду зі скаргою, який просить суд поновити.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року скаргу ОСОБА_1 до державної виконавчої служби Борщівського району Тернопільської області про визнання бездіяльності неправомірною було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), боржник ОСОБА_2 призначено до розгляду у судовому засіданні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 25 березня 2020 року від нього через канцелярію суду надійшла заява, у якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку з карантином.

Належно повідомлений представник Борщівського районного відділу ДВС в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. У письмових поясненнях від 13 травня 2020 року представник Борщівського районного відділу ДВС просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законом дій щодо повного виконання рішення суду.

Належно повідомлена боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки. Заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

У відповідності до ст.450 ЦПК України неявка боржника, стягувача та державного виконавця в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, встановив наступне.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року у цивільній справі №594/638/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Мельнице-Подільська селищна рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту частину належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 7,08 м.кв, шляхом знесення встановленої нею огорожі довжиною 39,33 метри.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 червня 2019 року рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року залишено без змін.

На підставі вищезазначеного рішення суду від 07 лютого 2019 року Борщівським районним судом Тернопільської області 23 липня 2019 року у справі №594/638/17 видано виконавчий лист.

Як вбачається з наданих Борщівським районним відділом ДВС копій з матеріалів виконавчого провадження №59639829, стягувач ОСОБА_1 23 липня 2019 року звернувся до Борщівського відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Борщівського районного суду Тернопільської області, виданого у справі №594/638/17.

24 липня 2019 року головний державний виконавець Борщівського районного відділу виконавчої служби Золотий О.В., розглянувши заяву про примусове виконання виконавчого листа №594/638/17 від 07 лютого 2019 року, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 23 липня 2019 року, постановою відкрив виконавче провадження з виконання вищенаведеного виконавчого листа, яку згідного супровідного листа було направлено сторонам виконавчого провадження для відому та виконання 24 липня 2019 року за вих. №№3-21/7204, 3-21/7205.

Як встановлено з наявної у матеріалах справи копії фіскального чеку ТД ПАТ «Укрпошта» 0018 від 24 липня 2019 року, боржнику ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Докази про надіслання заявнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом, а також про надіслання йому інших постанов державного виконавця у наданих суду матеріалах виконавчого провадження відсутні, тому протокольною ухвалою суду від 18 травня 2020 року заявнику ОСОБА_1 поновлено строк для подання скарги до суду.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У порушення десятиденного строку, передбаченого ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» 12 листопада 2019 року державним виконавцем Борщівського районного відділу виконавчої служби Бей М.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №594/638/17 від 07 лютого 2019 року, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 23 липня 2019 року, здійснено виїзд за адресою боржника ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та встановлено, що огорожа 39,33 м. не знесена, самовільно зайнятої частини земельної ділянки не звільнено, про що державним виконавцем складено акт.

Отже, виконавцем допущено порушення норм чинного законодавства в частині дотримання встановлених законом строків, зокрема здійснено перевірку виконання рішення боржником поза межами десятиденного строку після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

За змістом абзацу 3 ч.5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

16 грудня 2019 року державний виконавець Бей М.М. постановою наклала на боржника ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 1770 грн. та зобов`язала боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність.

27 грудня 2019 року державним виконавцем Бей М.М. здійснено виїзд за адресою боржника ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та встановлено, що огорожа 39,33 м. не знесена, самовільно зайнятої частини земельної ділянки не звільнено, про що державним виконавцем складено акт державного виконавця.

02 січня 2020 року державний виконавець Бей М.М. постановою повторно наклала на боржника ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у розмірі 3400 грн. та зобов`язала боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність.

06 лютого 2020 року в.о. начальника Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ярема В. за вих. №13-28/7165 звернувся до Борщівського відділення поліції Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області з поданням про порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст.382 КК України за умисне невиконання рішення суду.

Як встановлено з доданої до матеріалів справи копії повідомлення Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 02.03.2020 №2182/102/01, адресованої в.о.начальника Борщівського районного відділу ДВС, відомості у єдиний реєстр досудових розслідувань щодо ОСОБА_2 за ст.382 КК України (невиконання судового рішення) не внесені з тих підстав, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки зазначеного кримінального правопорушення. В ході проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2 здійснила частковий демонтаж встановленої нею огорожі, у вересні 2019 року поїхала на тимчасові заробітки в Республіку Італія.

З доданих до матеріалів справи копій листів Борщівського відділу ДВС від 13 квітня 2020 року та 08 травня 2020 року встановлено, що Борщівський відділ ДВС на виконання виконавчого листа №594/638/17 від 07 лютого 2019 року, звертався до КП «Порядок» та ТОВ ВКПП «Нова Будова» щодо проведення ними демонтажу огорожі довжиною 39,33 м, шириною 30-40 см, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 02 березня 2020 року №2182/102/01 за результатами проведеної працівниками Борщівського ВП перевірки встановлено, що ОСОБА_2 здійснила частковий демонтаж встановленої нею огорожі , однак через складне матеріальне становище у вересні місяці 2019 року поїхала на тимчасові заробітки в Республіку Італія, а тому виконати демонтаж огорожі повністю на даний час не може. У діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення).

З огляду на встановлені під час розгляду скарги обставини справи суд вважає, що заявником не наведено доказів бездіяльності державного виконавця.

Враховуючи те, що державним виконавцем з 24 липня 2019 року - часу відкриття виконавчого провадження, вживалися заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду в межах його повноважень, виконавче провадження на даний час не закінчено, проведені державним виконавцем дії не можуть розцінюватись судом, як бездіяльність державного виконавця, а тому скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки скарга задоволенню не підлягає, підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає.

На підставі ст.ст.1, 13, 18, 26, 28, 63 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст.13, 81, 260, 447-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), боржник - ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 19 травня 2020 року.

Головуючий