КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Махлай Л.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2019 первісний та зустрічний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, 04.03.2020 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з заявою про поновлення строків на апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.04.2020 поновлено строк апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме для надання доказів сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду, 12.05.2020 ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 у справі 572/2088/17 зроблено висновок, що учасники бойових дій звільнені від сплати судового збору в усіх інстанціях по будь-яких справах, пов`язаних з порушенням їх прав. Посилаючись на зазначене вважав вимоги про сплату судового збору необґрунтованими, а ухвалу про усунення недоліків помилковою.

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Пункт 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

у/н справи № 754/7268/18 № а/п 22-ц/824/6668/2020
Головуючий у суді першої інстанції Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції Махлай Л.Д.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Апелянт оскаржує рішення суду про стягнення аліментів та за своїм позовом про визначення місця проживання дітей з батьком. Відтак позивач звернувся до суду за захистом порушених прав, що виникли із сімейних правовідносин, а не з підстав захисту своїх прав чи інтересі як учасника бойових дій.

При вирішенні питання про відповідність апеляційної скарги суд має керуватися Законом № 3674-VI, Законом № 3551-XII та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17.

Доводи апелянта про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору незалежно від предмета і підстав позову суперечать вищезазначеним нормам права.

Крім того, у п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI вказано, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У даному пункті не вказано, що ці особи мають бути позивачами, чи про те, що вони звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначене свідчить, що законодавець чітко визначив, у яких спорах звільнення від сплати судового збору проводиться у будь - якому випадку, а у яких - за наявності певних обставин.

Подача заяви про незгоду з ухвалою суду про усунення недоліків не є усуненням недоліків.

В ухвалі суду про усунення недоліків було чітко вказано, що предметом даного спору є стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей з батьком, що не пов`язано з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій та щодо відповідного правового статусу та вказано розмір судового збору, який необхідно сплати.

Оскільки заявником оскаржується рішення суду і в частині стягнення з нього аліментів, то посилання ОСОБА_1 на те, що він звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів суперечать Закону України «Про судовий збір», так як в даному випадку він оскаржує рішення не як позивач, а як відповідач.

Вимоги ухвали суду апелянтом не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки апелянт не усунув вимоги, викладені в ухвалі суду, апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути апелянту.

Повернення апеляційної скарги апелянту не перешкоджає зверненню з новою апеляційною скаргою, де апелянт може поставити питання про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя