Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/2962/17

Номер провадження : 6/484/39/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Фортуни Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Козака М.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача, заявника Борцова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ заяву Миколаївського обласного центру зайнятості, про поворот виконання рішення у справі № 484/2962/17 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення у справі № 484/2962/17, провадження 2/484/1603/17, за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу Миколаївського обласного центру зайнятості № 252-к від 01.08.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та стягнення моральної шкоди 25 000,00 грн. Заяву мотивовано тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2017 р. в задоволені позову відмовлено; постановою Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу задоволено, рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення позов задовольнити частково, зокрема стягнути на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн. моральної шкоди та витрат на сплату судового збору 2 688,00 грн.; постановою Верховного суду постанову апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено без змін, вирішено питання про розподіл судових витрат. У зв`язку з викладеним вважають, що грошові кошти сплачені відповідачем в добровільному порядку на виконання постанови апеляційної інстанції має бути повернуто відповідачу.

У судовому засіданні представник заявника (відповідача) заяву підтримав в повному обсязі.

Позивач заперечував проти задоволення заяви, мотивуючи тим, що вказане питання було вирішено касаційної інстанцією та розподілено судові витрати.

Дослідивши заяву, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до таких висновків.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2017 р. у задоволені позову ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу Миколаївського обласного центру зайнятості № 252-к від 01.08.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та стягнення моральної шкоди 25 000,00 грн. відмовлено в повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення позов задоволено частково: рішення від 07.11.2017 р. скасовано, визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості № 252-к від 01.08.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », стягнуто на користь ОСОБА_1 1 500,00 грн. моральної шкоди та 2 688,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Постановою Верховного суду від 18.03.2020 р. касаційну скаргу Миколаївського обласного центру зайнятості задоволено: постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2017 р. скасовано, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2017 р. про відмову в задоволені позову залишено в силі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості 2 560,00 грн. судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у касаційної інстанції.

Відповідно до платіжних доручень від 09.01.2018 р. Миколаївський обласний центр зайнятості сплатив ОСОБА_1 1 500,00 грн. моральної шкоди та 2 688,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 444 ЦПУ України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі; якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі; суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої ст. 444 ЦПК України, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Таким чином, за змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Ураховуючи наведене, положення статті 444 ЦПК України, що передбачає поворот виконання рішення, необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

Проаналізувавши встановлені обставин справи та надавши їм належну правову оцінку, виходячи з того, що постановою Верховного Суду від 18.03.2020 р. скасовано рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 20.12.2017 р. про часткове задоволення позовних вимог та залишено в силі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.11.2017 р. про відмову в задоволенні позову, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви Миколаївського обласного центру зайнятості про поворот виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року у справі № 484/2962/17 і стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївського обласного центру зайнятості сплачених коштів.

Керуючись ст. ст. 260, 444 ЦПК України, суд

постановив:

заяву Миколаївського обласного центру зайнятості, про поворот виконання рішення у справі № 484/2962/17 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення моральної шкоди задовольнити;

допустити поворот виконання постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року у справі № 484/2962/17 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості, про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення моральної шкоди, шляхом стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв, 54001, ) сплачені на відшкодування моральної шкоди 1 500,00 грн. (тисяча п`ятсот грн. 00 коп.), та сплачені на відшкодування витрат на сплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду 2 688,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім грн. 00 коп.).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2020 року.

Суддя Т.Ю. Фортуна