Справа № 504/932/17
Провадження № 2/504/1385/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

секретаря -Мельниковій В.М., -

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду № 4, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до ОСОБА_2 , яким просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики.

На обгрунтування свого позову позивач послався на наступні обставини:

07.04.2011 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 119470 грн., що еквівалентно 15000 доларів США, з остаточним строком повернення до 07 квітня 2014 року.

Договір позики сторони оформили нотаріально.

У січні 2018 року ОСОБА_1 уточнив свої вимоги, і в остаточній редакції просив суд стягнути з відповідача 432600 грн. за курсом НБУ 28,84 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , суму заборгованості за договором позики від 07.04.2011 року, у розмірі 432 600,00 грн., яка еквівалентна 15 000 доларів США (п`ятнадцяти тисячам) за курсом НБУ; стягнуто з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 1194,70 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.10.2019 року заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року скасовано, справу призначено до судового розгляду з підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні позивач зменшив позовні вимоги до 250000 грн., а відповідач повністю визнав вказані позовні вимоги і не заперечував проти ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу 250000 грн. за договором позики.

При таких обставинах не має перешкод для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

07.04.2011 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір позики, відповідно до п.1 якого Позикодавець передач Позичальникові грошові кошти в сумі 119 470,50 грн., що еквівалентно 15000 доларам США, і позичальник зобов`язався повернути таку ж саму грошову суму.

Відповідно до п.4 цього Договору позику Позичальник має повернути до 07.04.2014 року однією сумою.

Між сторонами виникли правовідносини які регулюються ЦК України та виникають з зобов`язального права.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, позовні вимоги про повернення основного боргу за договором позики від 07.04.2011 року в розмірі 250000 грн. правомірні та підлягають задоволенню.

За правилом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 597,35 грн., саме ця сума визначена ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.03.2017 року, і її оплата підтверджена квитанціями від 27.03.2017 року та від 05.04.2017 року.

Повернути з державного бюджету на користь позивача 597,35 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 95, 141, 223, 280-281, 284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , суму заборгованості за договором позики від 07.04.2011 року, у розмірі 250000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 597,35 грн.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 597,35 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко