Справа № 214/5413/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Джемерчук О.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
її представника - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи - Відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 14.12.2001 року вона, її сестра - ОСОБА_4 та їхня мати - ОСОБА_5 є співвласниками зазначеної квартири. Відповідач є знайомою позивача, а також її сестри та зареєстрована у вказаній квартирі на її прохання для подальшого працевлаштування, однак з часу реєстрації у квартирі не проживає, речей її у квартирі також немає, комунальні платежі, які на неї нараховуються не сплачує.
Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача та її представника суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_4 , будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка, показала, що вона є співвласницею спірної квартири, що відповідач є прихожанкою церкви, яку вони відвідували, у спірній квартирі ніколи не проживала та не проживає, її речей у квартирі немає.
Третя особа ОСОБА_5 про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак до суду не з`явилась, заяв не надала.
Свідок ОСОБА_6 , будучи допитаною в судовому засіданні показала, що позивача знає років 20, відповідача ніколи не бачила, у позивача вона часто буває в гостях, тому досконало знає, що відповідач у спірній квартирі не проживає.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 14.12.2001 року позивач, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).
Згідно довідок про надання інформації щодо реєстрації особи, відповідач зареєстрована в зазначеній квартирі (а.с.11, 19).
Згідно акту від 05.07.2019 року, складеному мешканцями будинку АДРЕСА_2 встановлено, що відповідач у квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживала (а.с.9).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців.
Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин встановлена судом на підставі матеріалів справи та показань свідків. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратила право користування зазначеною квартирою.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.