Справа № 177/1513/19
Провадження № 2/177/83/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , об`єднавши свої позовні вимоги в уточненій позовній заяві, яку востаннє уточнили 15.04.2020, просили суд визнати, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було спільною сумісною власністю ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши, що кожному з них за життя належало право на Ѕ частину вказаного домоволодіння.

Також просили суд визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/3 частини вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому вказана частка належала в порядку спадкування 1/6 частини в майні, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кожною окремо, просили визнати право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначали, що 20.11.1989 на ім`я ОСОБА_4 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок придбано в період шлюбу з ОСОБА_5 , їх частки у праві спільної сумісної власності не визначалися.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті спадщину фактично прийняли її чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися, оскільки проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частка якого у вище вказаному домоволодінні склала 2/3 частини, та який вказаний будинок заповів ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, для реалізації своїх спадкових прав, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що шлюбна доля у спільному майні не виділялася.

Аналогічні відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину отримали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які звернулися до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Зважаючи на викладене, позивачі, для захисту своїх прав, звернулися з указаним позовом до суду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Софіївська сільська рада Криворізькогорайону Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечила. Відзиву не подано.

Оскільки сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

За життя ОСОБА_4 , набув право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 71,8 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, літньої кухні - сараю «Б», гаражу сараю «В», сарай «Г», вбиральні «Д», огорожі № 1, огорожі № 2, калитки № 3, про що свідчить копія свідоцтва про право приватної власності від 20.11.1989, технічна документація на будинок (а.с. 9-12) та довідка від 24.04.2019 № 169931 (а.с.18) видана КП ДОР «Криворізьке БТІ».

На підставі Постанови Верховної ради України № 1377-VIII від 19.05.2016 село Валове Криворізького району перейменоване на «Софіївка», а на підставі розпорядження голови Валівської сільської ради № 4-р від 06.01.2016 вулиця «Комсомольська» перейменована на «Українську» (а.с. 163).

Право власності на вказаний будинок набуте ОСОБА_4 в період шлюбу з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 01.08.1967 р.н. (а.с. 78).

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (набуття права власності на майно), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Тому суд приходить до висновку, що вище вказане домоволодіння належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, в якій частки кожного із них були рівними, кожному з них належало право власності на Ѕ частину вказаного домоволодіння. Доказів в спростування рівності їх часток суду не надано.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.06.2007 (а.с. 79, 93).

Із відповіді Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 13.12.2019 № 4096/01-16 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася (а.с.89-90).

Відповідно до довідки Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 622 (а.с. 12), на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 з нею були зареєстровані спадкоємці першого ступеня споріднення: чоловік ОСОБА_4 , а також доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 72-73), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 , після укладення якого вона змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 86).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними .

Оскільки чоловік та діти спадкодавця ОСОБА_5 проживали з нею на момент відкриття спадщини, спадкова справа після її смерті не заводилася, виходячи з рівності часток спадкоємців за законом, суд приходить до висновку, що кожен з них набув право власності на 1/3 частину спадкового майно, що, виходячи з частки ОСОБА_5 у спільному майні на вказане домоволодіння, склало 1/6 частину домоволодіння (1/2:3), для кожного із спадкоємців.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , однак їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадкове майно придбано у шлюбі, шлюбні долі не визначені (а.с. 140).

ОСОБА_4 право на спадщину після смерті дружини ОСОБА_5 не оформив, але фактично прийняв спадщину у вигляді 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим його частка у вказаному нерухомому майні збільшилася до 2/3 частин (1/2+1/6).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 16.12.2011, яким заповів ОСОБА_1 будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13). Заповіт посвідчено державним нотаріусом Криворізької районної нотаріальної контори Грабевник О.В., та зареєстрований в реєстрі під № 2-3118.

Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 , яка отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 68) та ОСОБА_3 (а.с. 50), яка отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.49-69).

Як видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2019 (а.с.68), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , так як з поданих документів видно, що спадкове майно придбано померлим у шлюбі, шлюбні долі в досудовому порядку виділити неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 йому належало право власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , то саме ця частка будинку є спадковим майном після його смерті, яка переходить у спадщину за заповітом до ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачів задовольнити, визнати вище вказане домоволодіння спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визнавши рівність їх часток у праві власності на будинок, та беручи до уваги факт вичерпання позивачами позасудових способів захисту невизнаного права на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кожною окремо, право власності на 1/6 частину вище вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , а за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити.

Визнати домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити що ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному окремо, за життя належало по Ѕ частині домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/3 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 71,8 кв.м та житловою площею 42,3 кв.м, літньої кухні - сараю «Б», гаражу сараю «В», сарай «Г», вбиральні «Д», огорожі № 1, огорожі № 2, калитки № 3.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_5 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м, літньої кухні - сараю «Б», гаражу сараю «В», сарай «Г», вбиральні «Д», огорожі № 1, огорожі № 2, калитки № 3.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_6 ), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 71,8 кв.м, житловою площею 42,3 кв.м, літньої кухні - сараю «Б», гаражу сараю «В», сарай «Г», вбиральні «Д», огорожі № 1, огорожі № 2, калитки № 3.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: