Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 травня 2020 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: м.Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, до ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2020р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 20.06.2017р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 55 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунокз кінцем строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 09.01.2020р. утворилась заборгованість в загальній сумі 85 736,03грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 55 573,48грн., заборгованості за відсотками 25 603,69грн., штрафу (фіксована частина) 500,00грн., штрафу (процентна складова) 4058,86грн.

Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00грн.

Ухвалою суду від 20.03.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що між сторонами 20.06.2017р. було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 55 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунокз кінцем строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний кредитний договір є договором приєднання і складається із Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідач, підписавши Анкету-заяву прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 09.01.2020р. становить 85 736,03грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 55 573,48грн., заборгованості за відсотками 25 603,69грн., штрафу (фіксована частина) 500,00грн., штрафу (процентна складова) 4058,86грн.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, вносив платежі в меншому розмірі та несвоєчасно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитом в сумі 55 573,48грн. та за відсотками в сумі 25 603,69грн. підтверджується розрахунками, наданими позивачем. Вказані розрахунки є повними, чіткими, об`єктивними, вони узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

Таким чином, стягненню з відповідача в повному обсязі підлягає заборгованість за кредитом в сумі 55 573,48грн. та за відсотками в сумі 25 603,69грн.

Крім того, при постановленні рішення, суд враховує, що Банком заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафів в сумі 500,00грн. (фіксована частина), 4058,86грн. (процентна складова).

Разом з тим, підстав для задоволення цих позовних вимог суд не знаходить через таке.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Так, суд встановив, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які є невід`ємною частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник сплачує Банку пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань відповідно до встановлених тарифів.

Отже, кредитним договором передбачено пеню і штраф за одне й те саме порушення порушення позичальником строків внесення платежів, тому вимога позивача про їх одночасне стягнення з відповідача свідчить про застосування подвійної відповідальності, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. За вказаних обставин підстав для стягнення штрафу (як в фіксованому, так і процентному вигляді) суд не знаходить і в цій частині позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 55 573,48грн., заборгованість за відсотками 25 603,69рн., усього 81 177,17грн. В іншій частині позову відмовити.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00грн.

Керуючись ст.3,6,11,15,16,526,530,549,610,627,629,633,634,638,1049,1054,1055,1056-1 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором від 20.06.2017р. в загальному розмірі 81 177,17грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 2102,00грн., усього 83 279,17грн. (вісімдесят три тисячі двісті сімдесят дев`ять гривень 17 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Мурашова