Справа № 603/117/20
Провадження №2-о/603/17/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю.Г.,

секретар судового засідання Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Андрусенко І.Я., звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначає, що після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , що знаходиться у селянській спілці «Галичина» с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області. Заявник ОСОБА_1 прийняла вказану спадщину, оскільки є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 і постійно проживала разом з ним, при цьому останній був зареєстрований за іншою адресою. Заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин неподання нею у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини. Окрім того, існують розбіжності у прізвищі спадкодавця, зокрема у сертифікаті на земельну частку (пай) спадкодавець зазначений як « ОСОБА_2 », а в актовому записі про смерть « ОСОБА_3 ». На підставі наведеного просить встановити: факт родинних відносин з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 0288966, виданого на ім`я « ОСОБА_2 », що необхідне для підтвердження факту прийняття спадщини та оформлення спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника заявника про розгляд справи у їхній відсутності.

Заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області у судове засідання не забезпечили явку свого представника, подали суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, з приводу заявлених вимог не заперечили.

Судом встановлено такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24.02.1962 року, батьками заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

При укладенні шлюбу 23.10.1983 року з ОСОБА_7 заявник змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що вбачається з даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_4 , сформованого 29.05.2019 року.

Сертифікат серії НОМЕР_2 №0288966 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Галичина» розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий 01.04.1999 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 21.02.2004 року « ОСОБА_3 » помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №9.

Як убачається зі змісту довідки №770, виданої 26.11.2018 року виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, « ОСОБА_2 », який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований за адресою: с. Лука Монастириського району Тернопільської області, проживав з дочкою ОСОБА_1 та згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 йому належало право на земельну частку (пай) розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться в селянській спілці «Галичина» в с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Як слідує зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №125/01-16 від 26.02.2020 року, згідно даних спадкового реєстру після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заведена.

Встановлено, що заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, не надано доказів прийняття спадщини, існують помилки в актовому записі про народження заявника та актовому записі про смерть спадкодавця, наявна розбіжність у прізвищі спадкодавця у сертифікаті на право на земельну частку (пай), що вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №70/01-16 від 11.02.2020 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

У відповідності з п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При цьому, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати й спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав, що передбачено в аналізі Верховного Суду України «Про практику про встановлення юридичних фактів» від 19.06.2013 року.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_3 тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , що знаходиться у селянській спілці «Галичина» с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, заявник ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані юридичні факти породжують правовий наслідок і від них залежить виникнення майнових прав у заявника, зокрема отримання спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , а тому суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

у х в а л и в:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа:

-сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , що знаходиться у селянській спілці «Галичина» с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Сеньків Монастириського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Поштова, 23, с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова