справа № 2-2228/2009
провадження №6/489/121/20
УХВАЛА

18 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс» (далі ТОВ «Укрдебет Плюс») про заміну сторони у виконавчому проваджені

встановив:

У лютому 2020 року ТОВ «Укрдебет Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, а саме стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника ТОВ «Укрдебет Плюс».

Заява обґрунтована тим, що рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.06.2009 по цивільній справі № 2-2228/2009 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , звернуто стягнення на земельну ділянку, площею 920 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та стягнуто судові витрати.

В подальшому судом було видано виконавчий лист, який було направлено стягувачем до виконавчої служби.

20.05.2013 між Публічним акціонерними товариством «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кередтпромбанк»), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі ВАТ «Кредитромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007. На підставі цього, ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.11.2016 замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

15.11.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебет Плюс» укладено договір купівлі продажу прав вимоги № 2083/К, відповідно до якого Товариство набуло право вимоги за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007, а тому набуло прав нового кредитора, що є підставою для заміни сторони стягувача.

У судове засідання, призначене на 18.05.2020 08:10 годину, учасники судового розгляду не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного.

Із матеріалів заяви та цивільної справи встановлено, що 22.06.2009 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення, яким позов ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , в загальній сумі 157619,22 грн., звернуто стягнення на земельну ділянку, площею 920 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та стягнуто судові витрати.

14.07.2009, відповідно до ухваленого рішення суду видано виконавчі листи.

Із заяви заявника та судом за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП встановлено, що 04.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. відкрито виконавче провадження №59968677, згідно якого боржником значиться ОСОБА_1 , а стягувачем - ПАТ «Дельта Банк».

15.11.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебет Плюс» укладено договір купівлі продажу прав вимоги № 2083/К, в тому числі було відступлено право вимоги за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007, тобто ТОВ «Укрдебет Плюс» є новим кредитором, що підтверджується додатком № 1 до вказаного договору.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 05.12.2018 №643/4902/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття шість детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті шість тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, заява ТОВ «Укрдебет Плюс», до якого перейшло право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15/019/07-Z від 06.06.2007 та судових витрат відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для її задоволення.

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, що здійснюється на підставі виконавчих листів, виданих у цивільній справі № 2-2228/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, шляхом заміни вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебет Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 18.05.2020.

Суддя І.В.Коваленко