Справа № 310/9280/19
8/310/7/20
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря Бевз О.А.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

представника стягувача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 30 січня 2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що при видачі судового наказу суду не було відомо про наявність у нього ще однієї дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наразі проживає зі своєю матір`ю в м. Казань Російської Федерації, на утримання якої він перераховує аліменти на картку ОСОБА_7 . За змістом ч.1 і ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та може бути присуджена у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну тинину. З викладеного вбачається, що за умови наявності двох дітей на кожного з них стягуються аліменти у розмірі по 1/6 частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, стягнуті з нього аліменти на утримання ОСОБА_5 перевищують встановлену законом частку. Заявник вважав, що оскільки при видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів судом зазначені обставини не враховувались, судом неправомірно стягнуто з нього аліменти у такому розмірі. Просив змінити судовий наказ шляхом стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку, починаючи стягнення з 27.11.2019 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтримали, просять її задовольнити. Заявник додатково пояснив суду, що крім сина ОСОБА_8 він має доньку ОСОБА_9 , на утримання якої в добровільному порядку надає матеріальну допомогу її матері ОСОБА_7 . На підтвердження виплати ОСОБА_7 аліментів надав чеки про перерахування ОСОБА_7 коштів через банківські установи Росії, які здійснювала його мати, на його прохання.

Стягувач ОСОБА_3 і її представник ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечують, подали письмовий відзив на заяву. В обґрунтування заперечень вказують на те, що надані боржником ОСОБА_1 чеки про перерахування коштів ОСОБА_7 не підтверджують того факту, що ці грошові кошти є аліментами і були сплачені безпосередньо ОСОБА_1 і саме на утримання доньки. Стягувач пояснила, що вона знала про те, що колишній чоловік мав доньку від першого шлюбу, але за час їх спільного проживання він ніколи не сплачував аліментів на утримання доньки. Його колишня дружина ОСОБА_7 не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Наявність дитини від першого шлюбу, на утримання якої відповідач не сплачує аліменти, не є підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. Просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_10 .

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

30 січня 2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Даний судовий наказ був виданий судом на підставі п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, яким встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Право заявника звернутися із заявою про видачу судового наказу також встановлено і ч.1 ст.183 СК України, в якій зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

В обґрунтування своєї заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами боржник вказує на те, що він має ще неповнолітню доньку, на утримання якої сплачує аліменти, а тому розмір аліментів на утримання сина має бути зменшено до 1/6 частки.

Проте боржником не надано суду жодних доказів на підтвердження факту стягнення з нього аліментів або укладення договору між батьками про порядок і способи утримання дитини ОСОБА_6 , розміру аліментів тощо.

Надані боржником квитанції про перерахування 12.12.2017, 25.12.2018, 16.04.2019, 25.12.2019 грошових коштів на картку ОСОБА_7 ніяким чином не доводять, що вказані грошові кошти були перераховані саме ОСОБА_10 і саме як аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 .

Таким чином, вказані у заяві обставини не є нововиявленими в розумінні діючого законодавства.

У разі, якщо боржник вважає, що розмір аліментів, який був визначений судовим наказом, має бути зменшений, то способом захисту прав заявника, в такому випадку, є законодавчо закріплена можливість на звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для скасування судового наказу від 30.01.2020 року.

Згідно з частиною 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст.170, 259-261,268, 423, 429 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд судового наказу № 310/9280/19 (провадження № 2-н/310/9/20) від 30 січня 2020 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами. Судовий наказ залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Строк на апеляційне оскарження може бути також продовжений з підстав, викладених у п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18.05.2020 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду І.П. Прінь