Рішення

Іменем України

14 травня 2020 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковської Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи мається заява, у якій позивачка зазначає, що справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав відзив до суду, у якому позовні вимоги визнає частково, на даний момент відповідач не працює, проживає в батьків пенсійного віку, протягом подружнього життя побудував будинок, від якого відмовився в користь дітей, згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів на утримання дітей.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено 25 вересня 2002 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 25.

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «Батьки»: батьком записано ОСОБА_2 , матірю - ОСОБА_1 .

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі «Батьки»: батьком записано ОСОБА_2 , матірю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до 1, 2 ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197,274 СК.

Позивачка не представила суду доказів про те, що відповідач працює і має стабільний дохід, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити частково, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Воля Теребовлянськолго району Тернопільського області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки с.Воля, Теребовлянського району Тернопільського області, РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 20 лютого 2020 року.

У решті позову слід відмовити у звязку з безпідставністю.

Керуючись ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, 180, ст. 182, 193, 199, 200 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Воля Теребовлянського району Тернопільського області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки с.Воля, Теребовлянського району Тернопільського області, РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 20 лютого 2020 року.

У решті позову слід відмовити у звязку з безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с.Воля Теребовлянського району Тернопільського області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В. Малярчук