Справа № 654/1279/20
Провадження №4-с/654/5/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Данилевського М.А., за участю секретаря Луцюк К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Гола Пристань скаргу адвоката Салівонського Олексія Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2020 року адвокат Салівонський О.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області із вищевказаною скаргою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича, у межах виконавчого провадження №39557733 про арешт коштів боржника від 31.03.2020 в частині накладення арешту на кошти, що надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ), міжнародний номер рахунку (IBAN) НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк", відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

В обґрунтування скарги вказано, що накладення арешту на спеціальні рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати є порушенням конституційних прав громадян.

Заявник ОСОБА_2 18.05.2020 звернувся до суду із заявою, в якій просив справу за його скаргою розглядати у його відсутності.

Заінтересовані особи до суду не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05.04.2007 був виданий виконавчий лист №2-261/07 від 01.08.2013, який у подальшому був поданий до відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції (а.с. 5).

30.08.2013 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції Брагою А.А., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39557733 (а.с. 6-17).

31.03.2020 у виконавчому провадженні №39557733 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 (а.с. 21).

Згідно повідомлення Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №02-15/161 від 07.04.2020, ОСОБА_1 дійсно працює в сільському будинку культури с.Новофедорівка на посаді директора малого підприємства в сфері культури з 22.02.2010, і по теперішній час.

Також повідомляють, що ОСОБА_1 нараховується заробітна плата (та йому особисто щомісячно під підпис видається розрахунковий лист), яка щомісячно виплачується на картковий рахунок, відкритий в ХФ ПАТ КБ "Приватбанк" м.Херсон (а.с. 19-20).

Відповідно виписки по банківському рахунку № НОМЕР_1 , IBAN № НОМЕР_3 , в АТ КБ "Приватбанк" (картка № НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2020 по 29.04.2020, на даний рахунок зараховується виключно заробітна плата скаржника, інші зарахування відсутні (а.с. 31).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Частиною 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.10.2019 у справі № 916/1572/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до копії постанови про арешт коштів боржника від 31.03.2020, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Таким чином, вказана постанова державного виконавця містить застереження щодо арешту коштів, на які законом визначена заборона, проте, в постанові не конкретизується які саме кошти не підлягають арешту.

Відповідно до копії довідки виданої 29.04.2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , має в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» картку № НОМЕР_2 , на яку отримує заробітну плату.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Захист власності гарантуються статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав заявника в межах даного судового провадження шляхом скасування оскаржуваної постанови в частині арешту грошових коштів, що надходять від Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на картку № НОМЕР_2 , міжнародний номер рахунку (IBAN) НОМЕР_3 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», оскільки накладення арешту на рахунок, який призначено для виплати заробітної плати, унеможливлює її своєчасну виплату, суперечить порядку звернення стягнення на кошти та, як наслідок, позбавляє заявника засобів до існування.

Разом з цим, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає про відсутність підстав для визнання протиправною постанови, оскільки заявник у скарзі посилається саме на протиправність постанови (рішення) державного виконавця, а не його дій, при цьому матеріали справи не містять доказів отримання державним виконавцем від заявника документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, як передбачено п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, скасування постанови державного виконавця, належним чином захистить права заявника.

Керуючись ст. 260, 447-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката Салівонського Олексія Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Огородника Євгена Івановича від 31.03.2020 у виконавчому провадженні №39557733 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на банківський рахунок № НОМЕР_1 (картка № НОМЕР_2 ) як заробітна плата, міжнародний номер рахунку (IBAN) НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк", відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 18 травня 2020 року.

СуддяМ. А. Данилевський