№ 243/3219/20
Справа № 2-о/243/536/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту проживання в Україні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 29 листопада 2012 року по цивільній справі № 0551/7087/2012 за його заявою було встановлено факт його постійного мешкання у м. Горлівка Донецької області Україна станом на 24 серпня 1991 року. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2017 року по цивільній справі № 243/7103/17 було відновлено втрачене судове провадження по зазначеній справі в частині рішення суду. Вказаним рішенням суду було встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сухумі Грузія, а у січні 1991 року разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переїхав до м. Горлівка Донецької області. Дане рішення він надав до ГУ ДМС у Донецькій області для оформлення громадянства України на підставі ст. 3 ч.1 п.1 Закону України «Про громадянство України», якою встановлено, що громадянами України є усі громадяни колишньої СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Однак листом від 22 січня 2020 року Слов`янський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області повідомив його, що документи повернуті з ГУ ДМС у Донецькій області, оскільки необхідно їх привести у відповідність до вимог п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, оскільки станом на 24 серпня 1991 року він не досяг повноліття та проживав в Україні разом із батьками. Тому просить суд, встановити факт його постійного проживання у неповнолітньому віці у м. Горлівка Донецької області Україна станом на 24 серпня 1991 року разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заявник та його представник - адвокат Шевченко С.А., що діє на підставі ордера серія АН № 1000623 від 02.04.2020 року в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, суду надали заяви, в якій підтримали вимоги заяви і просили суд розглянути справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, у судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення в яких вказав, про розгляд даної справи за його та просив заявлені вимоги вирішити на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2017 року було відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 0551/7087/2012 в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівка від 29 листопада 2012 року по цивільній справі № 0551/7087/2012 винесеного за заявою ОСОБА_1 , яким було встановлено факт його постійного проживання у м. Горлівка Донецької області Україна станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до довідки № 28-665 від 10 лютого 2017 року виданою Приморським РВ у місті Маріуполь ГУ ДМС України в Донецькій області слідує, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про оформлення паспорта громадянина України.

Згідно листа Слов`янського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області слідує, що справу про встановлення до громадянства України направлену на розгляд до ГУ ДМС України в Донецькій області 28.09.2019 на підставі ст. 3 ч.1 п.1 Закону України «Про громадянство України», повернуто, оскільки матеріали справи необхідно привести у відповідність до вимог п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, оскільки станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 не досяг повноліття та проживав в Україні разом із батьками.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянствоУкраїни» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає зокрема довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що заявник надав до суду відповідні докази свого постійного проживання у неповнолітньому віці у м. Горлівка Донецької області Україна станом на 24 серпня 1991 року разом із батьками, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсягу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 259, 263-265, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у неповнолітньому віці у м. Горлівка Донецької області Україна станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного

позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 травня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін