справа № 133/200/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2020 року

Козятинський міськрайонний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила стягнути із відповідача аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до закінчення дочкою навчання, тобто до 31 серпня 2022 року . А також просила стягнути із відповідача на її користь понесені нею судові витрати за надання правової допомоги, в сумі 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, від спільного проживання в якому у них народилось двоє дітей. Молодша дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоч досягла повноліття, проте продовжує навчання в Технічному університеті в Кошицях, на території Словаччини, де навчається на першому курсі зі стаціонарною формою навчання по навчальній програмі бакалавра, спеціалізація: Транспортна логістика, факультет гірництва, екології, управління та геотехнологій. Академічний рік триває з 01.09.2019 по 31.08.2020, а запланованийтермін завершення навчання, становить три роки, з 2019 по 2022 рік. Дочка навчається безкоштовно, за рахунок держави, яка прийняла її на навчання, але стипендії при цьому вона не отримує. Її проживання в гуртожитку становить 70 євро в місяць, що становить 2000 грн. за офіційним курсом валют. Окрім цього, вона додатково відвідує курси по вивченню Словацької мовита математики. Навчаючись на стаціонарі, дочка не має можливості працювати і заробляти собі кошти на життя, тому залежна від них, як від батьків та потребує їхньої допомоги. Вона, як мати надає дочці необхідну матеріальну допомогу в міру своїх можливостей, забезпечує її одягом, взуттям, засобами для навчання, оплачує транспортні послуги, тоді як батько самоусунувся від надання дочці матеріальної допомоги, не приймає участі в її житті та життєвих проблемах, тому вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.03.2019 року провадження у справі відкрите та призначене за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

У запропонований судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю. При цьому зазначив, що він завжди забезпечував потреби дочки, в тому числі і в грошових коштах. Після вступу дочки до Технічного університету в Кошицях ( Словакія ), у вересні 2019 року, відряджаючи її на навчання він надав допомогу - власноручно в розмірі 3 000 грн. В подальшому пересилав їй по 5 000 грн. щомісячно на її рахунок у АТ КБ «Приватбанк», про що надав відповідні квитанції від 21.10.2019 року, 21.11.2019 року, 21.01.2020 року та 18.02.2020 року. В грудені 2019 року, коли дочка сама приїздила на канікули додому він також надавав їй матеріальну допомогу. Крім вказаного, протягом вересня і жовтня 2019 дочка зверталась до них обох - її батьків з питанням оплати за проходження медкомісії та на покупку мультиварки. Він надав таку додаткову допомогу у першому випадку - 1 500 грн. та у другому - 1 500 грн.

Таким чином, він не давав жодної підстави своїй дружині стверджувати, що «самоусунувся від надання дочці матеріальної допомоги, не приймаю участі в її житті та життєвих проблемах», - як це вона виклала у позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні зявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі (а.с.5)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 досягла повноліття

На даний час ОСОБА_4 навчається на першому курсі в Технічному університеті в Кошицях, на території Словаччини, зі стаціонарною формою навчання по навчальній програмі бакалавра, спеціалізація: Транспортна логістика, факультет гірництва, екології, управління та геотехнологій (а.с.9-10).

Відповідно до вимог ч.1 ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частина 1 ст. 199 СК України, зобов`язує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, надавати їм матеріальну допомогу, але лише за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Із наданих відповідачем квитанцій, вбачається, що останній добровільно сплачує аліменти на утримання своєї повнолітньої дочки ОСОБА_4 на період начання у розмірі 5000грн починаючи з вересня 2019 року а за період березень - квітень 2020 року по 5500 грн, що становить 1/4 частину його зхаробітної плати. (а.с.26).

Позивач не надала суду достатніх та належних доказів на підтвердження позову , тому в задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки відсутній предмет позову.

Під час звернення до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 199,200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 76-79, ч.1,5,6 ст. 81, ст.ст. 258, 259,263,265,268,274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення коштів на повнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання та коштів за надання правової допомоги. .

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, строк на апеляційне оскарження рахувати з дати постановлення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 18 травня 2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

12.05.2020