1Справа № 335/3841/20 2/335/1514/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович , Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денисова Людмила Леонтіївна , про порушення права доступу до правосуддя, порушення конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення, здійснення дискримінації у сфері правосуддя та трудових прав, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із позовом до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович , Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денисова Людмила Леонтіївна , про порушення права доступу до правосуддя, порушення конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення, здійснення дискримінації у сфері правосуддя та трудових прав, відшкодування майнової та моральної шкоди, у якому зазначає, що порушення права доступу до правосуддя, порушення конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення, здійснення дискримінації у сфері правосуддя та трудових прав, та наявність підстав для майнової та моральної шкоди, обумовлені ухваленим, в тому числі, суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя рішенням при розгляді цивільної справи за її позовом, зокрема, ухвалою суду від 06.11.2019 року закрито провадження у справі № 335/4759/19.

Справа надійшла згідно автоматизованого розподілу в провадження судді Апаллонової Ю.В.

Після ознайомлення з позовною заявою встановлено наявність підстав для заявлення самовідводу головуючому судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Виходячи з ч. 1, ч. 9, ч. 12 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення самовідводу судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

ОСОБА_1 у позовній заяві просить стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України моральну шкоду завдану, у тому числі, і ухваленим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя судовим рішенням при розгляді цивільної справи за її позовом, а саме, ухвалою суду від 06.11.2019 року, якою закрито провадження у справі № 335/4759/19.

В силу змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

У справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Автрії» від 24 лютого 1993 року, пп.27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

З огляду на наведене та враховуючи, що предметом позову ОСОБА_1 , який надійшов у провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонової Ю.В. є відновлення порушених прав та відшкодування шкоди, завданої судовим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, а тому подальший розгляд позову поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом.

З метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішення даної справи та метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. у разі винесення рішення по справі, а також законності постановленого судового рішення у справі, а тому вважаю, що заява про самовідвід підлягає задоволенню на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39,40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Апаллонової Юлії Володимирівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Вищої ради правосуддя, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович , Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денисова Людмила Леонтіївна , про порушення права доступу до правосуддя, порушення конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення, здійснення дискримінації у сфері правосуддя та трудових прав, відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити.

Справу передати для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.В. Апаллонова