Справа № 462/5761/19
УХВАЛА

22 травня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Сех Г.В.

з участю приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. звернулась в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №462/5761/19, виданого 13.01.2020 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 525832,00 грн., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 5258 грн. В поданні покликається на те, що на її виконанні як приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП №61018454, з примусового виконання виконавчого листа №462/5761/19, виданого 13.01.2020 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 525832 грн., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат в розмірі 5258 грн. Відтак, 20.01.2020 в порядку вимог ст. 4, 5, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення сторонам виконавчого провадження до відома та виконання. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Боржник на вимогу виконавця не з`явився та жодних пояснень усних чи письмових щодо невиконання рішення суду не надав. З метою виконання рішення суду виконавцем скеровано запити до реєструючих установ, а також постановою приватного виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. Відповідно до інформації, наданої ДФС України від 21.01.2020, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серії (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. Згідно відповіді ПФ України від 21.01.2020 боржник перебуває на обліку в Залізничному ВОГ та отримує пенсію в розмірі 1638,00 грн. Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром МВС у Львівській області від 21.01.2020, за боржником не зареєстровані транспортні засоби. Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» боржник володіє відкритими рахунками. Платіжною вимогою №61018454 від 22.01.2020 виконавцем списано з рахунків боржника суму боргу за виконавчим провадженням в розмірі 10418,61 грн. З інформації, наданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 24.02.2020 вих. №212-В, встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно, а саме: ј приватної спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 05.05.2020 приватним виконавцем в порядку ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано подання про визначення частки майна боржника для подальшої її реалізації на електронних торгах. Згідно інформації Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 07.07.2016, органом 4601. На запит приватного виконавця Адміністрація прикордонної служби України надала інформацію про перетин ОСОБА_3 кордону України. Зважаючи на те, що рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, вважає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено, на виклик виконавця для дачі пояснень боржник не з`явився, а тому є підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. в судовому засіданні подання підтримала та просить таке задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Заслухавши приватного виконавця, розглянувши подання та оцінивши подані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз`яснення спорів у цій сфері.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з наведеного вище, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Як встановлено судом, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. перебуває виконавче провадження ВП №61018454, з примусового виконання виконавчого листа №462/5761/19, виданого 13.01.2020 Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 525832,00 грн., а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат в розмірі 5258,00 грн.

З матеріалів, долучених до справи, вбачається, що 20.01.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка скерована на адресу боржника рекомендованим листом, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося приватному виконавцю з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Постановою приватного виконавця від 20.01.2020 накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 584910,88 грн.

Крім цього, з метою виконання рішення суду приватним виконавцем 20.01.2020 скеровано запити до банківських установ про надання інформації про залишки коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника.

Згідно листа АТ «Ощадбанк» від 14.02.2020, на виконання постанови про арешт коштів боржника за ВП №61018454 від 20.01.2020 АТ «Ощадбанк» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника. Залишок на рахунках: № НОМЕР_2 0,00 грн.; № НОМЕР_3 3,90 грн. (рахунок використовується у тому числі для зарахування пенсійних виплат).

З листа АТ «Універсал Банк» від 06.02.2020 за вих. №259 вбачається, що у боржника ОСОБА_1 у вказаному банку наявні рахунки. Зокрема, залишок коштів на рахунках становить: № НОМЕР_4 - 10418,61грн.; № НОМЕР_5 - 0,00грн.

10.02.2020 приватним виконавцем списано з вказаного рахунку боржника суму боргу за виконавчим провадженням в розмірі 10418,61 грн., що стверджується меморіальним ордером №61018454 від 10.02.2020.

Крім того, з метою виконання рішення суду приватним виконавцем 20.01.2020 скеровано запити до реєструючих установ.

Відповідно до інформації наданої ДФС України від 21.01.2020 боржник за вказаним у запиті податковим номером або серії (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 21.01.2020 боржник перебуває на обліку в Залізничному відділі обслуговування громадян в м.Львові ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію в розмірі 1638,00 грн.

Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром МВС у Львівській області від 21.01.2020, за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Згідно інформації, наданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 24.02.2020 вих. №212-В, а саме з свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 НОМЕР_6 від 18.02.1997, встановлено, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 31.03.2020 боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , виданого 07.07.2016, органом 4601.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.04.2020 боржник двічі перетинав державний кордон України.

Положеннями ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, приватним виконавцем не надано жодного доказу, що з 20.01.2020 ним проводилась перевірка майнового стану боржника за місцем його проживання (реєстрації) та відсутністю у боржника будь-якого рухомого майна за місцем проживання, на яке можна звернути стягнення в ході даного виконавчого провадження.

Крім цього, приватним виконавцем не надано доказів того, що ним вчинялись будь-які дії щодо звернення стягнення на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить боржнику на праві спільної сумісної власності.

Доводи приватного виконавця, про те, що ним 05.05.2020 в порядку ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано подання про визначення частки майна боржника для подальшої її реалізації на електронних торгах суд вважає голослівними, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини ним до суду не надано.

Також, як встановлено судом, боржник перебуває на обліку в Залізничному відділі обслуговування громадян в м.Львові ГУ ПФУ у Львівській області ВОГ та отримує пенсію в розмірі 1638,00 грн. Однак, приватним виконавцем не надано доказів, що ним вживались заходи щодо примусового виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на пенсію боржника.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем 20.01.2020 на адресу проживання боржника було направлено поштовим зв`язком постанову про відкриття виконавчого провадження без виклику боржника до приватного виконавця, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося приватному виконавцю з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Також 21.02.2020 приватним виконавцем на адресу проживання боржника було направлено поштовим зв`язком виклик боржника до приватного виконавця на 04.03.2020, однак дане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення також повернулося приватному виконавцю з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Водночас, як встановлено судом, відомості про отримання боржником ОСОБА_1 належним чином постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику боржника до приватного виконавця відсутні, привід до боржника приватним виконавцем не застосовувався.

Виходячи з п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, повернення поштової кореспонденції з відміткою «за закінченням строку зберігання» лише підтверджує неможливість вручення одержувачу поштового відправлення, однак не підтверджує факту відмови боржника від отримання поштової кореспонденції. Наявність лише самої заборгованості за рішенням суду та не отримання кореспонденції з відміткою «за закінченням строку зберігання» не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім цього, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, а також відомості про те, які саме дії буде неможливо вчинити приватному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним (приватним) виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суд, надаючи оцінку доказів долучених до подання, не вбачає підстав для обмеження у праві боржника на виїзд за межі України, оскільки подання ґрунтується лише на факті перебування особи у статусі боржника. Приватний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу. Тобто відсутня винна поведінка боржника, що ухиляється від виконання зобов`язання.

Враховуючі викладені обставини, а також те, що обмеження у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», суд

постановив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Залізничний районний суд м. Львова.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: