Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/183/20
№ провадження 2/624/118/20
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 21 травня 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Проскурні Л.М.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/183/20,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Слобожанська селищна рада Кегичівського району Харківської області,

відповідач: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: встановлення факту проживання однією сім`єю.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати її спадкоємцем 4-ї черги.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона будучи спадкоємцем 4-ї черги прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом спадкодавцем, а спадкоємців попередніх черг у неї немає.

11 червня 2018 року позивач звернулася до Кегичівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай) та отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з тим, що згідно п.п. 4.3,4.4 п.4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

З 22 лютого 2008 року по 12 червня 2013 року позивач, її чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_4 у спільному з чоловіком будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Слобожанської селищної ради.

Проживаючи однією сім`єю вони вели спільний побут. Позивач доглядала за ОСОБА_4 , лікувала, ховала її за власні кошти.

Встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_4 впливає на спадкові права ОСОБА_1 , а саме для успадкування останньою майна померлої необхідне рішення суду. Чоловік та син не претендують на прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 ..

2. Позиція відповідачів.

Відповідачі не скористалися своїм правом та не подали в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.

3. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи.

06 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області з позовом.

10 березня 2020 року, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом направлено звернення до Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, щодо місця перебування та місця проживання відповідачів.

17 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на вказаний запит, відповідно до якого відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Учасники справи у підготовче засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того:

позивач: про підтримання позову, залишення за собою судових витрат та долучення довідки Слобожанської селищної ради від 21 травня 2020 року №02-29/722, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує;

відповідачі: Слобожанська селищна рада Кегичівського району Харківської області просить задовольни позовні вимоги в повному обсязі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнають, не заперечують проти винесення рішення в підготовчому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст.200 ЦПК України встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як передбачено 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 у віці 82 роки, про що 13 червня 2013 року складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

11 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1265 ЦК України на її ім`я після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на майно, яке складається з земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП ВАТ «Насінневе», смт. Чапаєве Кегичівського району Харківської області, розміром 5,13 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), що належала померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 , виданого Кегичівською РДА Харківської області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 серпня 2002 року №665. Проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Як встановлено нотаріусом при виясненні питання щодо наявності документа, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) Сертифікат було втрачено (а.с.8)

Відповідно до листа відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_4 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 зареєстрований за №665 від 08 серпня 2002 року 9 (а.с.7).

Згідно з довідки наданої Слобожанською селищною радою Кегичівського району Харківської області від 21 травня 2020 року №02-29/722 ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 з 22 лютого 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті постійно проживала із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та вели спільне господарство (а.с.46).

На даний час у позивача виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 для прийняття спадщини після смерті останньої, а саме земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП ВАТ «Насінневе».

Таким чином, з заяви вбачається, що ОСОБА_1 не може скористатися своїми спадковими правами у зв`язку з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, тому суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживала разом однією сім`єю з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше п`яти років та вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту постійного проживання має для заявника юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав.

Позивач просить залишити судові витрати за нею, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Кегичівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 22 лютого 2008 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Ул`янівка Кегичівського району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Слобожанська селищна рада Кегичівського району Харківської області, місце знаходження: 64020, Харківська область, Кегичівський район, смт. Слобожанське, вул. Шкільна, 2 (код ЄРДПОУ 04396079);

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Шяуляй Республіка Литва, ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець смт. Чапаєве Кегичівський район, Харківська область, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Суддя Н.М. Куст