Справа № 310/9077/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 травня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі: секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказує на те, що він є власником вказаного домоволодіння, в якому зареєстровано місце проживання його сина ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі. Після закінчення учбового закладу в м. Запоріжжі у 2013 році ОСОБА_2 залишився там проживати, з реєстрації в належному позивачу домоволодінні не знявся, витрати на оплату комунальних послуг не несе. На теперішній час реєстрація його сина в домоволодінні призводить до матеріальних збитків, а також перешкоджає належному здійсненню права власності. Посилаючись на ст.ст.319, 383, 391, 405 ЦК України, просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує (а.с.13, 14, 29).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки судові повістки за зареєстрованим місцем проживання не отримує. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав (а.с.17, 20, 24, 28).

Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 25.07.1997 року, посвідченого Мягченко С.Г., державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1-2708, та договору дарування від 08.12.2003 року, посвідченого Данціг С.Я., приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3111 (а.с.6, 7, 9, 30-32).

За даними Реєстру територіальної громади м. Бердянська за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано зокрема місце проживання ОСОБА_2 (а.с.8, 17).

Згідно акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами їх права власності, який складено 04.12.2018 року сусідами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до даних, наданих фахівцем ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виходом на дану адресу встановлено, що ОСОБА_1 з липня 2013 року мешкає один (а.с.10).

Вказане також підтверджується довідкою вуличного комітету №21 від 12.11.2019 року, яка додатково містить відомості про те, що син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зазначеною адресою не мешкає з 2013 року (а.с.11).

Позивач вказує на те, що відповідач в спірному житлі з 2013 року (більше одного року) не проживає. Реєстрація його сина в належному йому домоволодінні чинить певні перепони.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 2 ст.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин в домоволодінні, що належить позивачу не проживає. Іншої домовленості між відповідачем та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 77-79, 81, 82, 141, 223, 258, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_4 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_4 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова