Дата документу 08.05.2020 Справа № 554/1727/20
Провадження № 2/554/1095/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Явір Ю.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 42121020 від 02.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ перебувало виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (справа № 2-1853/10). В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. В подальшому, 28.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 14.07.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/7-4111/ДГ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 010/08-1033 від 15.05.2008 року. Зазначила, що трирічний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив у 2017 році, із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не звертався. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13.02.2018 року вдмовлено ТОВ «Довіра та Гарантія» в задоволенні заяви про заміну стягувача. У січні 2020 року вона звернулася до Шевченківського ВДВС м.Полтави із заявою, в якій прохала зняти арешт, накладений на майно постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавськго МУЮ від 02.04.2020 року, однак листом їй повідомлено, що виконавче провадження знищено та рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 березня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано з архіву Октябрського районного суду м.Полтави матеріали справи № 554/86/18, провадження № 6/554/56/2018 за заявою ТОВ «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у справі № 2-1853/10.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в якій зазначено, що 28.08.2014 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження (в редакції на час винесення постанови). В ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. В статті 49 цього Закону передбачені випадки закінчення виконавчого провадження, однак такого випадку як повернення виконавчого листа стягувачу без виконання у зв`язку із відсутністю майна у боржника відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» не зазначено. Згідно ст. 50 Закону державний виконавець у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу зазначає про зняття арешту, накладеного на майно. Вказано, що в разі повернення виконавчого документу стягувачу виконавче провадження не є завершеним, тому зняття арешту з майна не передбачено. Вважають, що відмова в заміні стягувача та закінчення строку на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання не є підставою для звільнення майна з під арешту, оскільки на час звернення виконавче провадження не закінчено, а рішення суду не виконане. Прохали в позові відмовити (а.с.24-25).

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі (а.с.44).

Від відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) до суду надійшла заява про розгляд спави без участі представника (а.с.43).

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника, проти позову заперечують (а.с.39).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавськго МУЮ Явір Ю.О. від 02.04.2014 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП № 42121020 з виконання виконавчого листа № 2-1853/10 виданого 26.02.2010 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно заборгованості у сумі 1 438 537, 98 грн. (а.с.7).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 03 травня 2018 року, ОСОБА_1 змінила ім`я на ОСОБА_1 (а.с.6).

З листа Шевченківськоговідділу державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 15.01.2020 року за № 11328 на ім.»я ОСОБА_1 вбачається, що згідно даних спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебувало виконавче провадження № 42121020 по виконанню виконавчого листа № 2-1853/10 від 26.02.2010, виданого Октябрським районним судом м.Полтави щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 1 438 537, 98 грн. солідарно. 20.02.2014 року державним виконавцем винесено постаову про вікриття виконавчого провадження.02.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 28.08.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу за п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна у боржника. Надати будь-яку інформацію за попередні роки неможливо. Згідно Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, зазначені документи вилучені для знищення як такі, що не мають науково -історичної цінності, втратили практичне значення та були знищені у зв`язку з перебігом терміну зберігання (а.с.8).

Згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2018 року (справа № 554/86/18, провадження № 6/554/56/2018) у задоволенні заяви ТОВ «Довіра і Гарантія» про заміну стягувача у спрві № 2-1853/10 відмовлено, у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (а.с.9-10).

Позивач зазначає, що виконавчий документ повернуто стягувачу. Строк повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився, у заміні стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судом було відмовлено, однак державним виконавцем не проведено всіх необхідних дій у відповідності до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» пов`язаних з поверненням виконавчого документу, а саме не знято арешт на нерухоме майно, накладений до завершення виконавчого провадження. Зазначив, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця при закінченні виконавчого провадження він позбавлений можливості розпоряджатись своєю власністю..

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Згідно ч.ч.1,2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення

про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або

витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім

випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності визначено у статті 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

При цьому, ч.5 ст.59 Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи виконавче провадження № ВП № 42121020 по якому винесено постанову про накладено обтяження на майно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, та виходячи із змісту ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) є завершеним, у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачу, інша інформація відсутня, проте арешт на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 не був скасований.

Встановлені судом обставини, на переконання суду, свідчать про те, що існування нескасованого арешту нерухомого майна порушує право позивача на мирне володіння та розпорядження своїм майном.

Надаючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_1 , враховуючи наявність в матеріалах справи постанови державного виконавця про арешт майна боржнка ВП № 42121020 від 02.04.2014, з якої вбачається, що на нерухоме та рухоме майно належне ОСОБА_1 накладено обтяження у вигляді арешту, існування такого обтяження як арешт майна створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності на майно та реалізації законних прав та інтересів, а тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту та існують достатні підстави для скасування арешту майна.

При цьому суд також враховує, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2018 року (справа № 554/86/18, провадження № 6/554/56/2018) у задоволенні заяви ТОВ «Довіра і Гарантія» про заміну стягувача у спрві № 2-1853/10 відмовлено, у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи третьої особи, що виконавче провадження не є закінченим, а рішення суду не виконане, а тому арешт майна знятий бути не може, судом спростовуються положеннями ст.50 Закону № 606-ХІV, якою визначені наслідки завершення виконавчого провадження, зокрема, зняття арешту майна в разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за можливе припинити обтяження у вигляді арешту майна ОСОБА_1 , накладеного згідно постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Явір Ю.О. від 02.04.2014 року про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме всього рухомого та нерухомого майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВП № 42121020 з виконання виконавчого листа № 2-1853/10 виданого 26.02.2010 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно заборгованості у сумі 1 438 537, 98 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 76-81, 229, 258, 263265, ЦПК України, ст.41 Конституції України,ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321,391, ст.47,50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, ст. ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія», про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Явір Ю.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 42121020 від 02.04.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач -Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), , адреса місцезнаходження: вул.Стешенка, буд.6, м.Полтава.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», місце знаходження: 04112 м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, .

Суддя Л.І. Савченко