Провадження № 2п/201/24/2020
У Х В А Л А

21 травня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18.02.2020р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 24.09.2019р. знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

18.02.2020р. по справі було постановлено заочне рішення суду про задоволення вимог позивача, яке винесено у відсутність відповідачки.

18.03.2020р. до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_4 , який діє на підставі Ордеру серія ДП №1115/039 від 22.02.2020р., про перегляд заочного рішення від 18.02.2020р.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.03.2020р. заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків (а.с.№80).

09.04.2020р. представником відповідачки на виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 23.03.2020р. була подана уточнена заява про усунення недоліків (а.с.№86-91).

В уточненій заяві про перегляд заочного рішення представник відповідачки просив переглянути заочне рішення суду, скасувати його, призначивши справу в загальному порядку та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог заяви представник відповідачки посилався на те, що його довірителька не була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, а тому позбавлена права подати відзив, розписка про отримання коштів не є належним доказом укладення між сторонами договору позики. Також представник відповідачки зазначив, що суд при винесенні рішення не врахував, що відповідачка має право на зменшення розміру неустойки.

21.04.2020р. та 21.05.2020р. на електронну пошту суду надійшла заява представника відповідача, який просив задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та розглянути це питання за його відсутності (а.с.№112, 124).

05.05.2020р. до суду надійшли заперечення представника позивачки ОСОБА_5 , яка діє на підставі Ордеру серія ДП №1403/012 від 29.07.2019р. (а.с.№19), в яких вона просила відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення з тих підстав, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, розписка, на підставі якої суд стягнув на користь позивача грошові кошти, є належним доказом, оскільки містить всі обов`язкові складові, які вказують на те, що між сторонами був укладений саме договір позики. Крім того, зазначила, що зменшення неустойки можливо лише за заявою сторони, а отже суд самостійно не мав права зменшувати її розмір ( а.с.№ 119-121).

В наданій до суду 21.05.2020р. заяві представник позивача просила в задоволенні вимог заяви про перегляд заочного рішення відмовити та розглянути це питання за її відсутності (а.с.125)

З огляду на те, що представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає за можливе заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд заочного рішення подана у встановлений ч. 2 ст. 284 ЦПК України тридцятиденний строк з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З наданих представником відповідачки документів вбачається, що 06.12.2019р. відповідачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 в Соборному районному у м. Дніпрі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про що складений актовий запис № 920 та змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 (а.с.№92).

Заочним рішенням від 18.02.2020р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти за договором позики від 27.06.2018р. в розмірі 6 487,85 дол.США, з яких 1600 дол.США основний борг, 4848 дол.США пеня, 39,85 дол.США три проценти річних. Також вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.№46-47).

Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про дати судових засідань була повідомлена належним чином, за адресою наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.№ 27), проте до суду поверталися конверти з позначками «за закінченням терміну зберігання» або «адресат відсутній» (а.с.№31-32, 38). Крім того, про дату та час слухання справи відповідачка була повідомлена шляхом розміщення оголошення на сторінці Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на офіційному сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с.№39).

Посилання представника відповідачки на неналежне повідомлення про дату розгляду справи, суд оцінює критично, оскільки повернення судової повістки з відміткою «за закінченням строку зберігання» свідчить лише про те, що відповідачка не з`являлася на поштове відділення за отриманням викликів суду, а повернення конверту з позначкою «адресат відсутній» є належним повідомленням відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Однією з умов скасування заочного рішення, відповідно до положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, є те, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення представник відповідачки не оскаржує факт укладення договору позики, наявність заборгованості, факт написання відповідачкою розписки (справжність її підпису), а тільки посилається на те, що під час ухвалення рішення по справі судом не була встановлена правова природа отриманих грошових коштів.

Разом з тим, такі твердження також оцінено критичного з огляду на наступне.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми та обов`язок повернути цю суму на умовах договору.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником вборг грошових коштів із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що ОСОБА_3 отримала 27.06.2018р. від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1600дол.США та зобов`язалась повернути їх своєчасно до 17.11.2018р. Також відповідачка взяла на себе зобов`язання сплатити пеню в разі прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, розписка, яка досліджувалась судом під час винесення 18.02.2020р. заочного рішення суду, свідчить про те, що між сторонами був укладений саме договір позики, оскільки наявне посилання на отримання коштів, обов`язок щодо їх повернення та сплати пені у разі прострочення.

Щодо зменшення розміру пені, то ці посилання також не мають істотного значення, оскільки представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення лише посилається на право відповідачки на зменшення розміру пенсі, при цьому конкретних підстав для зменшення не зазначає та доказів на підтвердження таких підстав не надає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву представника відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18.02.2020р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 287-288, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18.02.2020р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду від 18.02.2020р. може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення даної ухвали.

Суддя: Ткаченко Н.В.