Справа № 462/2294/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/359/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова 17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 13 липня 2018 року, близько 05 год 30 хв по вул. Городоцькій,138 у м. Львові відбулася дорожньо-транспртна пригода за участю автобуса марки «БАЗ А 079.14, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля марки «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Обидва водії транспортних засобів учасники дорожньо-транспртної пригоди визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що встановлено рішеннями судів.

Автомобіль марки «OPEL ASTRA» належить їй, а відповідач ОСОБА_3 на момент ДТП користувався ним на законних підставах.

Вартість відновлювального ремонту її автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП становить 42797,70 гривень, вартість проведеної оцінки становить 1680 гривень.

З урахуванням зазначених обставин позивачка, на підставі ст.ст.22,1188,1192, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 22238,85 гривень майнової шкоди та судові витрати (а.с.3-6).

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова 17 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній сказі покликається на те, що із приписів п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнх засобів`необхідно дійти висновків, що у разі виявлення вини двох водіїв у вчиненні ДТП, страхових відшкодовує лише 50% від варт ості заподіяної шкоди, кожному потерпілому. Однак суд першої інстанції не застосував вказану норму при ухваленні рішення а натомість зазначив, що шкода завдана кожному із автомобілів відшкодовується кожним страховиком у повному обсязі.

Враховуючи наявність вини обох водіїв у вчиненні ДТП, та обов`язок страховика провести виплату страхового відшкодування в розмірі 50% від суми страхового відшкодування, суд першої інстанції повинен був застосувати загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Вказує, що відповідно до звіту №2344/18 про оцінку автомобіля марки «OPEL ASTRA» номерний знак НОМЕР_2 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, без ПДВ, на запасні запчастини складає 42 797,70 грн. (сорок дві тисячі сімсот дев`яносто сім гривень 70 копійок).

Зазначає, що вартість проведеної оцінки становить 1 680,00 грн, загалом позивач, понесла витрат на загальну суму 44 477,70 грн. відтак вважає, що з відповідача підлягає до стягнення 50% вартості заподіяної йому шкоди, а саме 22 238,85 грн.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова 17 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 22 238, 85 грн. майнової шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відшкодувати шкоду, спричинену особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, повинен страховик. Стягнення із відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика суперечить меті здійснення обов`якового страхування цивільно-правової відповідальності. За наявності вини обох учасників дорожньо-транспорної пригоди шкода, завдана кожному із автомобілів відшкодовується кожним страховиком у повному обсязі.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 13 липня 2018 року, близько 05 год 30 хв по вул. Городоцькій,138 у м. Львові відбулася дорожньо-транспртна пригода за участю автобуса марки «БАЗ А 079.14, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля марки «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим позивачу завдано матеріальних збитків.

Автомобіль марки «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_2 належить позивачці ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого «Центр 2641» 06 грудня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 станом на день ДТП користувався автомобілем ОСОБА_1 на законних підставах.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року, водія автобуса марки «БАЗ А 079.14», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2018 року водія автомобіля марки «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_4 НОМЕР_5 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

З наведеного слід дійти висновку, що двох водіїв учасників ДТП визнано винними, у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Отже, з приписів п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно дійти висновку, що у разі наявності вини двох водіїв у вчиненні ДТП, страховик відшкодовує лише 50% від варт ості шкоди, кожному потерпілому.

Однак суд першої інстанції не застосував вказану норму при ухваленні рішення та дійшов помилкового висновку, що шкода завдана кожному із автомобілів відшкодовується кожним страховиком у повному обсязі.

Враховуючи наявність вини обох водіїв у вчиненні ДТП, та обов`язок страховика провести виплату страхового відшкодування у розмірі 50% від суми страхового відшкодування, слід застосувати загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ч.1 ст.1188 УК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до абзацу 2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту №2344/18 про оцінку автомобіля марки «OPEL ASTRA», номерний знак НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, без ПДВ, на запасні частини складає 42797,70 гривень, вартість проведеної оцінки становить 1680 гривень.

Загалом позивачка понесла витрати на загальну суму 44477,70 гривень.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути 50% вартості заподіяної ОСОБА_1 шкоди, що становить 22238,85 гривень.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити

Рішення Залізничного районного суду м. Львова 17 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 22 238 гривень 85 копійок майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1921 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.