Справа № 301/467/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач свій батьківський обов`язок не виконує і не надає своїм дітям практично ніякої допомоги. В розмові з відповідачем позивачка неодноразово просила сплачувати аліменти добровільно, однак, відповідач коштів на утримання дітей не надає. Утримання дітей вимагає щоденних витрат. Відповідач має зажовільний стан здоров`я і має всі можливості заробляти кошти. Хоча він постійного заробітку не має, працює весь час як в Україні, так і за кордоном. Поведінка відповідача та стиль його життя вказують на достатній рівень його матеріального забезпечення та здатність брати участь в утриманні дітей. Інших утриманців відповідач не має. Стан здоров`я дітей є незадовільним, оскільки вони обоє знаходяться на диспансерному обліку з приводу залізодефіцитної анемії, що вимагає від позивачки постійних витрат на підтримання стану їхнього здоров`я в нормальному стані, недопущення його погіршення. Обоє дітей відвідують дитячий садок на платній основі, що також потребує чималих витрат на утримання та виховання. Враховуючи всі обставини, позивачка не має можливості сама забезпечити дітям належний рівень утримання. Позивачка працює продавцем у приватного підприємця, але її невеликого заробітку недостатньо для гідного забезпечення та утримання дітей.

Просила суд зобов`язати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково та пояснив, що твердження позивачки про отримання ним щомісячного доходу в розмірі щонайменше 15000 гривень є безпідставним і не підтверджено документально. Відповідач офіційно ніде не працевлаштований, ніякого доходу наразі не отримує. Аліменти в розмірі 5000 грн. щомісяця на даний час він не в змозі сплачувати, оскільки основним джерелом його доходу є сезонна робота, яка не має постійного характеру. Офіційно відповідач в Україні не працевлаштований, однак, періодично він виїжджає на заробітки за кордон, а у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції та карантинних обмежень наразі він позбавлений і такої можливості. Зараз він знаходиться без джерел для існування і не може в Україні отримувати дохід, достатній не лише для придбання для утримання себе, але і для сплати аліментів по 2500 грн. щомісяця на кожну дитину. Встановлений законодавчо мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку є набагато меншим, ніж присуджено до стягнення з відповідача. На даний час відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги зменшила і просила зобов`язати відповідача до сплати аліментів у сумі по 2500 грн. щомісяця на кожну дитину. Пояснила, що з відповідачем проживають окремо протягом останніх двох місяців. Діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Офіційно відповідач не працевлаштований, однак, він є майстром, займається проведенням ремонтно-будівельних робіт, його місячний дохід дозволяє сплачувати аліменти у потрібному розмірі. Діти потребують щоденних матеріальних витрат, крім того, вони часто хворіють. Просила зменшений позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 зменшені позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він ніде офіційно не працевлаштований, є сезонним працівником, тому його заробіток не є стабільним. Раніше він виїжджав на заробітки, однак, на даний час через карантинні заходи позбавлений такої можливості, в Україні роботу знайти не може, тому знаходиться у скрутному матеріальному стані. Просив призначити аліменти у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає зменшені позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Останні два місяці сторони проживають окремо, хоча шлюб між ними не розірвано. Діти проживають з позивачкою, що підтвенрджується довідкою Білківської сільської ради №565 від 18.02.2020 року (а.с.7).

Згідно ст. ст. 180 та 181 ч.3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачка відповідно до ч.1 та ч.3 ст.184 СК України просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Позивачка посилається на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання двох дітей, оскількивін є працездатним і працює як в Україні, так і за кордоном, його місячний дохід є достатнім, щоб сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн. щомісяця на кожну дитину. Проте, відомостей про розмір доходів відповідача суду не надала.

Відповідач стверджував, що знаходиться у скрутному матеріальному стані. Він ніде офіційно не працевлаштований, є сезонним працівником, раніше виїжджав на заробітки, однак, на даний час через карантинні заходи позбавлений такої можливості, в Україні роботу знайти не може. Вважав, що спроможний до сплати аліментів тільки у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, інших осіб на його утримання немає.

Суд враховує, що діти проживають з матір`ю, тому обов`язок по їх утриманню лежить переважно на позивачці, а також стан здоров`я самих дітей, які знаходяться на «Д» обліку з приводу залізодефіцитної анемії І ступеню та на «Д» обліку з приводу деформації грудної клітки, що підтверджується довідками КНП Іршавського центру первинної медичної допомоги (а.с.8, 9, 61). Суд також враховує, що діти відвідують Білківський ДНЗ №2 на платній основі (50% вартості від одного дня) (а.с.10).

Суд також враховує положення ст. 141 та ч.2 ст.182 СК України стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дітей, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з 01.01.2020 року - 1779 грн.), а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи наведене, а також матеріальний стан сторін, суд вважає визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 13, 14, 263-264, 279, 430 ч.1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 лютого 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору на рахунок: отримувач коштів: УК в Іршавському районі/Іршавський р-н/ 22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0007104; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2020 року.

Головуюча : М. О. Пітерських