РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/143/20

Справа № 510/1876/18

13.05.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 37,30 кв.м., підсобною площею 12,20 кв.м., літньої кухні літ. - Б, сараїв літ. - В, Г, вбиральні літ. - Д, огорожі 1-3, споруди - 4.

За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали заповідальні розпорядження на користь позивача - ОСОБА_1 , посвідчені Лиманською сільською радою 15 квітня 2008 року, зареєстровані в реєстрі за № 303, 304,

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 02 жовтня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката - Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої представник відповідача просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та проти його задоволення не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 37,30 кв.м., підсобною площею 12,20 кв.м., літньої кухні літ. - Б, сараїв літ. - В, Г, вбиральні літ. - Д, огорожі 1-3, споруди - 4.

За життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склали заповідальні розпорядження на користь позивача - ОСОБА_1 , посвідчені Лиманською сільською радою 15 квітня 2008 року, зареєстровані в реєстрі за № 303, 304,

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відмови від спадщини не заявляв.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 02 жовтня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджують факт сумісного проживання позивача та померлих, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. - А, загальною площею 49,50 кв.м., житловою площею 37,30 кв.м., підсобною площею 12,20 кв.м., літньої кухні літ. - Б, сараїв літ. - В, Г, вбиральні літ. - Д, огорожі 1-3, споруди - 4.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова