ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4690/20 Справа № 214/8304/18 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М.,Зубакової В.П.

секретар судового засідання -Голуб О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство«Дніпрометробуд», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Дніпрометробуд»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року, яке постановлено суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі, повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариста «Дніпрометробуд» (надалі ПАТ «Дніпрометробуд»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Дніпрометробуд» (надалі АТ «Дніпрометробуд») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.

Позов мотивовано тим, що позивач є донькою ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання посадових обов`язків прохідника УС «Мінськметробуд», правонаступником якого є відповідач АТ «Дніпрометробуд», отримав травми не сумісні з життям та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Висновком МСЕК від 28 жовтня 2016 року встановлено причинний зв`язок смерті потерпілого ОСОБА_2 з наслідками нещасного випадку на виробництві. Внаслідок втрати батька позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які позивач перенесла у день смерті батька, оскільки втратила близьку людину яку дуже любила та поважала, тому просила суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди 384 200 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 150 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Дніпрометробуд» на користь держави судовий збір в сумі 1 498,38 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Дніпрометробуд», який є правонаступником ПАТ «Дніпрометробуд» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що компенсувати моральну шкоду має УС «Мінськметробуд», оскільки відповідач АТ «Дніпрометробуд» не є правонаступником УС «Мінськметробуд», який ліквідовано без правонаступництва.

Відзив на апеляційну скаргу подано.

Учасники справи, будучі належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є донькою ОСОБА_2 (а.с. 33).

Потерпілий ОСОБА_2 з 28 липня 1986 троку по 09 листопада 1989 року працював прохідником тунельного загону №26 УС «Мінськметробуд» (а.с. 30-31).

Згідно п. 14 Акту форми Н-1 про нещасний випадок, 08 червня 1987 року під час виконання трудових обов`язків при розробці ґрунту внаслідок обрушення ґрунту з верхньої частини груди забою, з потерпілим ОСОБА_2 стався нещасний випадок, внаслідок чого він отримав травми хребта з пошкодженням спинного мозку (а.с. 13).

Відповідно до п. 15 Акту, причиною нещасного випадку є порушення проекту виробничих робіт; недостатній контроль за дотриманням проекту виробничих робіт і паспорту кріплення при проходці лівого перегінного тунелю зі сторони гірничого майстра дільниці №1 (а.с. 13).

Згідно висновку МСЕК від 21 січня 2004 року потерпілому ОСОБА_2 встановлено повторно 100% втрати працездатності, встановлена І група інвалідності, безстроково (а.с. 18-19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Висновком МСЕК від 28 жовтня 2016 року серія НОМЕР_2 встановлено причинний зв`язок смерті потерпілого ОСОБА_2 з наслідками нещасного випадку на виробництві від 11 червня 1987 року (а.с. 11).

Згідно Постанови № 3і від 08 вересня 2001 року відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділенням виконавчої дирекції ФССНВ продовжено раніше призначену страхову виплату ОСОБА_2 , який отримав ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 08 липня 1987 року за час роботи на ВАТ «Дніпрометробуд» (а.с. 22-23).

Згідно відповіді № 03-10/2486 від 02 квітня 2019 року Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, справа про страхові виплати потерпілому ОСОБА_2 була передана до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську підприємством «Дніпрометробуд» згідно акту прийому-передачі № 68.8 та в подальшому передана до відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Кривий Ріг. Порядок передачі особової справи потерпілого від роботодавця до органу ФССНВУ визначався ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції від 01 квітня 2001 року та Інструкцією «Про порядок передачі до робочих органів виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату» затвердженою, Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2001 року N 10 (а.с. 68-69).

Згідно акту № 68.8 приймання передачі особових справ потерпілих на виробництві від 10.07.2001 року особову справу на ім`я ОСОБА_2 передано до відділення виконавчої дирекції ФССНВ від відкритого акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (а.с. 70).

Відповідно до особової справи потерпілого ОСОБА_2 довідки від 01.07.2001 року про розмір втраченого заробітку, витрат на медична та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого дана довідка видана ВАТ «Дніпрометробуд», згідно її змісту сума заборгованості з виплати страхових виплат потерпілому станом на 01 липня 2001 року складає 1 055,22 грн., а сума відшкодування втраченого заробітку складає 175, 87 грн. (а.с. 71).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що смерть ОСОБА_2 знаходиться у причинному зв`язку із нещасним випадком, що стався із ним при виконанні трудових обов`язків на підприємстві УС «Мінськметробуд», правонаступником якого є відповідач АТ «Дніпрометробуд», і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, та із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і вона має право на її відшкодування на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом про нещасний випадок від 08 червня 1987 року, висновком МСЕК від 28 жовтня 2016 року, серія НОМЕР_2 встановлено причинний зв`язок смерті потерпілого ОСОБА_2 з наслідками нещасного випадку на виробництві від 11 червня 1987 року, що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата батька завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, яка виникла з вини відповідача, якими не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що компенсувати моральну шкоду має УС «Мінськметробуд», оскільки відповідач АТ «Дніпрометробуд» не є правонаступником УС «Мінськметробуд», який ліквідовано без правонаступництва, з огляду на наступне.

Натомість відповідно до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, як суду першої інстанції так й суду апеляційної інстанції відповідачем не надано належних та допустимих доказів в спростування правонаступництва.

Статтею 466 ЦК України, в редакції 1963 року, в разі реорганізації юридичної особи виплата щомісячних платежів, належних з неї в зв`язку з заподіянням каліцтва покладається на правонаступників.

Згідно ст. 37 ЦК України, в редакції 1963 року, при злитті і поділі юридичних осіб (права і обов`язки) переходять до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права та обов`язки) переходять до останньої. Тобто, на момент передачі до складу ПБО «Дніпрометробуд» 26 тунельного загону УБ «Мінськметробуд» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна особи від однієї особи до іншої.

Відповідно до п. 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених Постановою КМУ від 23 червня 1993 р. N 472, яка регулювала правовідносини в сфері відшкодування шкоди завданої каліцтвом на виробництві в період з 1993 року по 2001 рік, при ліквідації або реорганізації підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат проводиться правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Постанови № 3і від 08 вересня 2001 року, Акту прийому-передачі № 68.8 від 10 липня 2001 року, довідки від 01 липня 2001 року про розмір втраченого заробітку, витрат на медична та соціальну допомогу та інших страхових виплат на дату передачі особової справи потерпілого ВАТ «Дніпрометробуд» визначено, як страхувальника, що спричинив шкоду ОСОБА_2 , особову справу потерпілого ОСОБА_2 передано до органу ФССНВ уповноваженими особами ВАТ «Дніпрометробуд», правонаступником якого є відповідач, вимоги законодавства, які регулювали відносини в сфері відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю працівника починаючи з моменту настання нещасного випадку з ОСОБА_2 ,

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність прийняття відповідачем АТ «Дніпрометробуд» в порядку правонаступництва обов`язку відшкодувати шкоду ОСОБА_2 , як працівнику якому завдано шкоду ушкодженням здоров`я під час нещасного випадку 08 червня 1987 року, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків УС «Мінськметробуд» .

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено з урахуванням положення пункту дев`ятого Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано, що внаслідок смерті батька позивач втратила рідну людину, дорогу людину, життєвий зв`язок позивача з батьком розірвано назавжди. Позивач перебувала з ним в тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав та підтримував її. Після смерті батька позивач зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу, оскільки позбавлена батьківського спілкування, турботи, любові та підтримки рідної людини.

У зв`язку зі смертю батька позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає - залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

При відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Дніпрометробуд»від 13 березня 2020 року (а.с. 115) було задоволено клопотання Акціонерного товариства «Дніпрометробуд»про відстрочення судового збору - відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 рокудо ухвалення судового рішення у справі у розмірі 2 247,57 грн., тому з Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» в доход держави належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 рокузалишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» в доход держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 247 (дві тисячі двісті сорок сім) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.

Головуючий:

Судді: