Провадження №2/263/1054/2020
Справа №263/453/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі судових засідань Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Маріуполі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору Департамент освіти та науки Донецької обласної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2020 до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області звернулася позивач із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по зарплаті. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала вихователем в Макіївській спеціальній школі інтернат №35 Донецької області. 19.12.2014 звільнена, на підставі п.1 ст.38 КЗпП України. За період роботи з вересня по грудень 2014 року їй нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 11 694грн 40коп. Підтвердженням факту існування заборгованості позивач вважає довідку №93 від 08.12.2015 за попереднім місцем роботи, та відомості про доходи за вересень листопад 2014 року, отриману позивачем при звільненні у Макіївській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат №35.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.01.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою про витребування доказів від 07.02.2020, було зобов`язано відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області надати відомості про відкриття депонованого рахунку з виплати заробітної плати працівникам Макіївської СЗШІ №35 та перерахування на зазначений рахунок заборгованості з заробітної плати ОСОБА_1 .

Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутність, через постійне місце мешкання на території Одеської області, як тимчасово переміщеної особи, оскільки велика відстань створює труднощі у прибутті до суду. Наполягала на задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Представник відповідача, діючий за довіреністю, головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області Зливка І.І., неодноразово надавала заяви з відкладення розгляду справи через карантинні заходи введені на території держави. Правову позицію щодо предмета позовних вимог суду не представила.

Третя особа - Департамент освіти та науки Донецької обласної адміністрації, свого представника до залу судового засідання не спрямував, в матеріалах позову міститься лист №01/12-СЄ-308 від 04.09.2017, за яким позивач, з посиланням на постанову КабМіну України №595 від 07.11.2014, якою затверджено «Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям», повідомлялась, що заробітна плата працівникам установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, виплачуються у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів ) установи. Донецькою облдержадміністрацією в межах своєї компетенції вжито заходи щодо переміщення Макіївської ЗШІ№35 в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження, однак керівництвом останньої, не здійсненні заходи щодо перереєстрації закладу.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи явка сторін до залу судове засідання не є обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, з огляду на чисельні звернення позивача щодо захисту конституційно гарантованого права на труд та оплату праці, вважає можливим проведення розгляду справи за відсутністю сторін, на підставі наданих матеріалів, та витребуваних судом для повного та всебічного розгляду справи. З вивчення представлених матеріалів та з урахуванням правової позиції позивача, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з Макіївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат№35 Донецької облдержадміністрації, працюючи вихователем в період з 01.09.2005 по 19.12.2014. Звільнилась, на підставі ст.38 КЗпП України, відповідно до наказу № 82-к від 19.12.2014. Наведене підтверджується копією трудової книжки та не заперечується сторонами у справі. (а.с.10-11)

Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, судом встановлено наявність трудових правовідносин сторін, які були припиненні за згодою сторін, а тому відповідач на день припинення (звільнення) повинен був сплатити позивачу суму заборгованості по заробітній платі.

Згідно із ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Тобто необхідною умовою для виплати працівникові заробітної плати є наявність підтвердження фактичного виконання ним трудових обов`язків, яке обліковується шляхом табелювання працівника та внесення до документів звітності (табелю робочого часу) відомостей про дні та час фактичних явок такого працівника відповідно до робочого графіку, встановленого на підприємстві.

Відповідно до даних індивідуальних відомостей застрахованої особи ОСОБА_1 - за період 2011 2019 років, як працівник Макіївської ЗШІ№35, перебувала на обліку Пенсійного фонду, у зв`язку з чим останній зараховувався страховий стаж відповідно до відпрацьованого в установі часу та нараховувалась заробітна плата, з якої на користь пенсійного фонду сплачувались єдиний внесок за застраховану особу /а.с.12/.

При цьому у спірний період, протягом листопада грудня 2014 року у індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 , у графах щодо кількості відпрацьованих днів, які зараховуються особі до страхового стажу та відомостях щодо суми з якої повинен бути сплачений єдиний внесок (нарахована заробітна плата) стоїть позначка «0». Тобто, за звітній період протягом листопада 2014 року та грудня 2014 року за даними Пенсійного фонду на підставі яких нараховується та утримується єдиний внесок за застраховану особу ОСОБА_1 , будь-які відомості щодо відпрацьованого часу та нарахування у зв`язку з цим останній заробітної плати відсутні. До Пенсійного фонду подано відомості про нарахування ОСОБА_1 у вересні 2014 року - 2084грн 30 коп, а у жовтні 2014 року - 3466грн 13коп, з яких єдиний внесок загальнообов`язкового соціального страхування не сплачений. Відсутність відомостей про сплату єдиного внеску, простежується з червня 2014 року, що ставить під сумнів фактичне отримання зазначених грошових коштів працівником.

Відповідно до довідки про доходи від 19.12.2014, ОСОБА_1 протягом вересня-листопада 2014 року нарахована заробітна плата на загальну суму 9232грн 03 коп, однак відомості про заборгованість з виплати зазначеної суми, відсутні.

Тобто, із вказаних відомостей слідує, що будь-які дані первинної бухгалтерською документації та обліку робочого часу (табеля тощо), які б свідчили про фактичне виконання ОСОБА_1 її посадових обов`язків у спірний період (вересня 2014 року 16.12.2014 року) та нарахування у зв`язку з цим їй заробітної плати, відсутні.

Відсутність відомостей про фактичне виконання працівником посадових обов`язків (виходів на роботу), відомостей про нарахування такої заробітної плати, з якої утримуються необхідні податки та збори, відомостей про зарахування працівнику страхового стажу за спірний період, позбавляє суд можливості зробити висновок про наявність несплаченої роботодавцем заробітної плати, що було б підставою для стягнення такої заборгованості із заробітної плати на користь звільненого працівника.

Визначаючись з обґрунтованістю пред`явлення позовних вимог до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з виплати заборгованості із заробітної плати шляхом її стягнення з місцевого бюджету Донецької області, суд виходить з вимог пунктів 3, 4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов`язки.

Кошти, що одержані для виплат, пов`язаних з оплатою праці, та не виплачені в установлений строк окремим фізичним особам є депонованою заробітною платою (підпункт 6 пункту З Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148).

Згідно відповіді №09-13/608 від 24.02.2020, отриманою за ухвалою суду від 07.02.2020 про витребування доказів, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області повідомило, що в інформаційно-телекомунікаційній системі Казначейства рахунки для виплати депонованої заробітної плати працівникам Макіївської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату №35 Донецької області, не відкривалися.

Статтею 1 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13 січня 2015 року № 85-УІІ передбачено, що до 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

З цією метою, відповідно до частини другої статті 3 Прикінцевих положень зазначеного вище Закону вбачається, що Кабінету Міністрів України у місячний термін з дня опублікування цього про працю України доручено розробити порядок погашення заборгованості із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції.

На виконання пункту 2 статті 3 Закону України від 13.01.2015 № 85-УІІІ «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/ виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» Міністерством соціальної політики України розроблено проект постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок погашення заборгованості із виплати заробітної плати, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також виплати пенсії громадянам, які тимчасово переселені в інші пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція».

Зазначеним порядком передбачається погашення заборгованості із заробітної плати працівникам, які працювали на територіях, тимчасово непідконтрольних українській владі, за умови надання ними відповідних документів.

Після затвердження зазначеного порядку буде вирішуватися питання щодо погашення заборгованості із заробітної плати, що утворилися внаслідок проведення антитерористичної операції.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,76-81,84,89,141,263-265 ЦПК України, ст. ст. 94, 115,116 КЗпП України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з місцевого бюджету Донецької області заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 694грн 40 коп. за час роботи вихователем в Макіївській спеціальній школі інтернат № 35 Донецької області протягом вереснягрудня 2014 року, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Донецькій області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, , юридична адреса: м. Маріуполь Донецької області, пр-т Миру буд.68;

Департамент освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації, , юридична адреса: м. Слов`янськ Донецької області, вул. Генерала Батюка буд.20.

Суддя О.Л. Соловйов