20.05.2020 Справа № 756/4281/20
Справа пр. №2-з/756/123/20
ун. №756/4281/20
У Х В А Л А

20 травня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

18 травня 2020 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах суми пред`явленого позову.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Ст. 124 Конституції України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначила, що вона набула право вимоги до позичальника ОСОБА_2 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2007 року №08-038/29, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 .

На підтвердження цих обставин ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи копію договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2007 року №08-038/29, згідно з умовами якого позичальник отримав кредит у сумі 396000,00 доларів США; копію договору про внесення змін №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2007 року №08-038/29, яким заборгованість позичальника за кредитом конвертовано у гривню та визначено її у розмірі 4724823,13 грн, погоджено, що термін повернення кредиту - 14 січня 2036 року, змінено процентну ставку за кредитом; договір про відступлення права вимоги за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2007 року №08-038/29, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (далі - ТОВ "Фінансова компанія "Авістар") та ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що назва договору від 30 січня 2007 року №08-038/29, зазначена у ньому та договорі про внесення змін №1 до нього відмінна, ураховуючи те, що позивачем не долучено до позовної заяви чи заяви про забезпечення позову доказів, які б засвідчували відступлення публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (правонаступник Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк") на користь ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" права вимоги до ОСОБА_2 , суд позбавлений можливості на цій стадії пересвідчитись, чи набуло ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" право вимоги до позичальника ОСОБА_2 , яке в подальшому було відчужене на користь ОСОБА_1 , а отже, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2007 року №08-038/29, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 .

У своїй постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що норма ч. 2 ст. 70 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 зазначила, що указане нерухоме майно придбане ОСОБА_3 за час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Застосування судом заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 призведе до обмеження права ОСОБА_3 , яка не є відповідачем у справі, на розпорядження її часткою у квартирі АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук