Справа № 337/859/20
Провадження № 2/337/867/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 травня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Шелудько О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Курінної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом який мотивує тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить йому на праві власності. В зазначеній квартирі зареєстрований його син - відповідач ОСОБА_2 та дружина сина - відповідач ОСОБА_3 , які з 2015 року по теперішній час в спірній квартирі не мешкають, проживають в іншому місті, намірів повертатись до спірної квартири не мають.

Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки вони зареєстровані в квартирі формально, фактично за місцем своєї реєстрації не проживають з 2015 року, реєстрація відповідачів в спірній квартирі порушує права та законні інтереси позивача, як власника квартири, щодо володіння, користування та розпорядження вказаним житлом.

Просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням - квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

18.03.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків та надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 19.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 07.04.2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. Також задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Відзиву на позов або зустрічного позову не подали.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд встановив, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (арк.10-12).

У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 з 28.07.2009 року по теперішній час та ОСОБА_3 з 21.07.2009 року по теперішній час (арк.22-24).

Згідно з актом №б/н від 06.03.2020 року, який складений головою правління ОСББ «Бульвар Будівельників 13» ОСОБА_8 за участю сусідів, в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з березня 2015 року не мешкають.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожний окремо пояснили, що вони знають родину позивача тривалий час, постійно спілкуються. Позивач живе один в трьохкімнатній квартирі, їм відомо, що в квартирі зареєстровані його син разом з дружиною, яких вони з березня 2015 року в квартирі не бачили. В квартирі відповідачі не мешкають, не користуються нею, знаходяться за кордоном, їх речей в квартирі немає, перешкод для користування квартирою позивач не чинив.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Так, суд виходить з того, що відповідачі ОСОБА_2 , який є сином позивача, та ОСОБА_3 , яка є дружиною сина, тривалий час (з березня 2015 року) в спірній квартирі не мешкають, за власним бажанням та волевиявленням постійно мешкають за іншою адресою, їх особисті речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод з боку позивача в користуванні спірною квартирою, зокрема, що позивач не впускав відповідачів до квартири і вони не мали вільного доступу до квартири, створював умови які б унеможливлювали їх проживання, судом не встановлено,житлово-комунальні послуги відповідачі не сплачують, однак з реєстраційного обліку не знялися.

При цьому, суд вважає, що відповідачі обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували. Належних та допустимих доказів тому, що вони не втратили інтерес до спірної квартири, бажають там мешкати, але з поважних причин не можуть цього зробити, суду не надали.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тому що його інтереси порушені, він не має змоги вільно користуватися належним йому майном за своїм розсудом, а відповідачі тривалий строк - понад п`ять років не користуються спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити.

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2020 року.

Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження та подання заяви про перегляд заочного рішення продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя М.В. Сидорова