РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Дорошко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь в порядку загального провадження цивільну справу за позовом

фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Вусо») та ОСОБА_3 (далі по тексту - Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного странспорту № 4-01 від 11.10.2017 (далі по тексту - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Хюндай» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника Страхове відшкодування.

25.08.2018 року в м. Одеса по вул. Левітана, вул. Небесної Сотні мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Рено» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням відповідача ОСОБА_2 та

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що підтверджується європротоколом та актом огляду транспортного засобу.

Відповідно до Європротоколу, який відповідач ОСОБА_2 разом з іншими учасниками ДТП підписали, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП. в Європротоколі відповідач ОСОБА_2 вину скоєні адміністративного правопорушення визнав, Європротокол не оспорював, претензій ні до кого не мав.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 зобов`язання Договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 086-21 від 06.09.2018троку ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 10022,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до вищевказаного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 07.09.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як водія транспортного засобу «Рено» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » була застрахована за Полісом № АМ/ 5861110 в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «СК «ПЗУ Україна», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом № АМ/5861110 з врахуванням суми фізичного зносу деталей, а також згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/5861110 було передбачено безумовну франшизу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 1000,00 грн. розмір франшизи.

14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » (Новий кредитор) укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договору страхування, в тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 4-01 від 11.10.2017 року.

Представник позивача в позовній заяві посилаючись на те відповідач ОСОБА_2 , в добровільному порядку не відшкодував різницю між сплаченого ПрАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування та компенсацію ПАТ «СК «ПЗУ Україна» а саме франшизу у розмірі 1000,00 грн. просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування на загальну суму 1000,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з"явився, відзив на позов не надав, у зв"язку з чим суд в порядку ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Вусо») та ОСОБА_3 (далі по тексту - Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного странспорту № 4-01 від 11.10.2017 (далі по тексту - Договір), предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Хюндай» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника Страхове відшкодування.

25.08.2018 року в м. Одеса по вул. Левітана, вул. Небесної Сотні мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Рено» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням відповідача ОСОБА_2 та

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що підтверджується європротоколом та актом огляду транспортного засобу.

Відповідно до Європротоколу, який відповідач ОСОБА_2 разом з іншими учасниками ДТП підписали, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП. в Європротоколі відповідач ОСОБА_2 вину скоєні адміністративного правопорушення визнав, Європротокол не оспорював, претензій ні до кого не мав.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 зобов`язання Договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 086-21 від 06.09.2018троку ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 10022,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до вищевказаного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 07.09.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 як водія транспортного засобу «Рено» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » була застрахована за Полісом № АМ/ 5861110 в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПАТ «СК «ПЗУ Україна», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом № АМ/5861110 з врахуванням суми фізичного зносу деталей, а також згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/5861110 було передбачено безумовну франшизу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 1000,00 грн. розмір франшизи.

14.01.2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » (Новий кредитор) укладено Договір № 14/01/2019 про відступлення права вимоги відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договору страхування, в тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 4-01 від 11.10.2017 року.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи , в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 38 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема у разі якщо він не повідомив страховика у строки та порядок, визначений законом.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем ОСОБА_2 розміру франшизи у розмірі 1000, 00 грн.

У зв"язку з з вищевказаним, з відповідача в порядку регресу підлягають стягненню понесені позивачем страхові виплати.

Керуючись ст. 280, 141 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_4 ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 (р/р: НОМЕР_6 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 380775) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 1000,00 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5378, 80 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А.І.Бочаров.