Справа №167/405/20
Провадження №2/167/208/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 вересня 2008 року між ним та громадянкою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано 14.11.2008 року.

Згідно договору купівлі-продажу до нього у власність перейшло: сіни «1-1» площею 4,9 кв.м., коридор «1-2» площею 3,9 кв.м., кухня «1-3» площею 9,7 кв.м, кімната «1-4» (ран. 1-6) площею 11,9 кв.м., кладова «1-5» (ран. 1-7) площею 4,5 кв.м., літня кухня «В-І», колонка питна «Е», частина огорожі «1-8», хвіртка «1».

За відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 48/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та у власності перебувало: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею 9,7 кв.м., ванна 2-3 площею 3,5, кладова 2-4 площею 2,1 кв.м. , кімната 2-5 площею 12,3 кв.м., кімната 2-6 площею 13,3 кв.м, погріб під частиною будівілі «б», сарай «б», сарай «б1», вбиральня Д, Ѕ огорожі.

Вказаний житловий будинок юридично не розподілений на окремі квартири, хоча технічно співвласниками проведений такий розподіл. Крім того, ним проведено добудову до своєї частини будинку з отриманням всіх необхідних дозволів та дотримання будівельно-технічних норм.

Покликаючись на те, що на даний час він з відповідачем не може дійти згоди щодо розподілу спільного часткового майна, зокрема зазначеного будинку, що перешкоджає йому в повній мірі реалізовувати своє право власності на належне майно, тому просить провести поділ житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , виділивши йому, згідно технічного паспорту індивідуального житлового будинку, із спільної часткової власності 74/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: тамбур 1-1 площею 2,4 кв.м., вітальня 1-2 площею 39,2 кв.м., коридор 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузол 1-4 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 14,1 кв.м., кімната 1-6 площею 11,9 кв.м., ганок а4, погріб з шийкою а5, Ѕ огорожі № 1, колонка № 2; припинити право спільної часткової власності, у зв`язку з виділенням частки в натурі та визнати за ним право власності на виділене майно, а саме: 74/100 частки жилого будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються із наступного: тамбур 1-1 площею 2,4 кв.м., вітальня 1-2 площею 39,2 кв.м., коридор 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузол 1-4 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 14,1 кв.м., кімната 1-6 площею 11,9 кв.м., ганок а4, погріб з шийкою а5, Ѕ огорожі № 1, колонка № 2.

В підготовчому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засідання позовні вимоги визнала.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З пояснень сторін, матеріалів справи, зокрема договору купівлі-продажу від 26.09.2008 року (а.с.14) судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений об`єкт зареєстровано 14.11.2008 року, що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15).

Згідно даного договору купівлі-продажу до ОСОБА_1 у власність перейшло: сіни «1-1» площею 4,9 кв.м., коридор «1-2» площею 3,9 кв.м., кухня «1-3» площею 9,7 кв.м, кімната «1-4» (ран. 1-6) площею 11,9 кв.м., кладова «1-5» (ран. 1-7) площею 4,5 кв.м., літня кухня «В-І», колонка питна «Е», частина огорожі «1-8», хвіртка «1».

За відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 48/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та у власності перебувало: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею 9,7 кв.м., ванна 2-3 площею 3,5, кладова 2-4 площею 2,1 кв.м., кімната 2-5 площею 12,3 кв.м., кімната 2-6 площею 13,3 кв.м, погріб під частиною будівілі «б», сарай «б», сарай «б1», вбиральня Д, Ѕ огорожі.

В засіданні встановлено також, що позивачем ОСОБА_1 проведено добудову до своєї частини будинку з отриманням всіх необхідних дозволів та дотримання будівельно-технічних норм (а.с.23).

З технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що у будинку технічно існуючими є два окремих об`єкта - квартири, які відокремлені одна від одної та мають окремі входи (а.с.7-13).

Згідно вимог частини 1 статті 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Як випливає з положення ч. 1 та ч.3 ст.367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Разом з тим встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного часткового майна, зокрема зазначеного будинку.

Як вбачається з повідомлення КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» в проведенні розрахунку частки житлового будинку позивачу відмовлено, оскільки згідно пункту 3.1 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. №55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконуються за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна, а згода всіх співвласників житлового будинку відсутня (а.с.24).

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст.ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Таким чином, частка ОСОБА_1 у спільній частковій власності, з добудовою, становить 74/100: тамбур 1-1 площею 2,4 кв.м., вітальня 1-2 площею 39,2 кв.м., коридор 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузол 1-4 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 14,1 кв.м., кімната 1-6 площею 11,9 кв.м., ганок а4, погріб з шийкою а5, Ѕ огорожі № 1, колонка № 2, яка підлягає виділенню в натурі з визнанням права власності на дані об`єкти за останнім.

Частка відповідача в спільній частковій власності 26/100: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею 9,7 кв.м., ванна 2-3 площею 3,5, вбиральня 2-4 площею 2,1 кв.м., кімната 2-5 площею 12,3 кв.м., кімната 2-6 площею 13,3 кв.м, погріб під частиною будівілі «б», сарай «б», сарай «б1», вбиральня Д.

Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку визначеному законом.

Згідно ч.1, ч.3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, належними та допустимими доказами позивач ОСОБА_1 довів існування обставин, за яких припинення права спільної часткової власності може та має місце.

Судові витрати залишити за позивача, згідно його клопотання.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.316, 317, 319, 361, 364 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1 74/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка складається із наступних приміщень: тамбур 1-1 площею 2,4 кв.м., вітальня 1-2 площею 39,2 кв.м., коридор 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузол 1-4 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 14,1 кв.м., кімната 1-6 площею 11,9 кв.м., ганок а4, погріб з шийкою а5, Ѕ огорожі № 1, колонка № 2.

Припинити належне ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 74/100 частки в будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділене майно, а саме: 74/100 частки жилого будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються із наступного: тамбур 1-1 площею 2,4 кв.м., вітальня 1-2 площею 39,2 кв.м., коридор 1-3 площею 9,6 кв.м., санвузол 1-4 площею 4,3 кв.м., кухня 1-5 площею 14,1 кв.м., кімната 1-6 площею 11,9 кв.м., ганок а4, погріб з шийкою а5, Ѕ огорожі № 1, колонка № 2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 19.05.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч