Справа № 219/3440/20
Провадження № 2-д/219/4/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області матеріали судового доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 ,

встановив:

14 квітня 2020 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшло судове доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 500 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами.

Згідно ч. 6 ст. 500 ЦПК України у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 ЦПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно ч. 6 ст. 501 ЦПК України у разі неявки до суду без поважних причин особи, яку належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у якому мають бути вручені виклик до суду чи інші документи за дорученням іноземного суду, такі документи вважаються врученими.

Відповідно до ч. 7 ст. 501 ЦПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про дату, день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з`явилися до суду, у день такого судового засідання.

Згідно ч. 8 ст. 501 ЦПК України виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів підтверджується протоколом судового засідання, у якому зазначаються заяви чи повідомлення, зроблені особами у зв`язку з отриманням документів, а також підтвердженням про повідомлення особи про необхідність явки до суду для отримання документів та іншими документами, складеними чи отриманими під час виконання доручення, що засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до п. 3.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України,

Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року за № 1092/5/54, у разі неможливості виконання іноземного доручення суд України через головне територіальне управління юстиції повертає доручення Мін`юсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню.

Суд України також додає відповідні підтвердні документи у разі невиконання у зв`язку з неявкою особи до суду копії документів (судових повісток, повідомлень, розписок) на підтвердження того, що особу було запрошено до суду України у порядку, установленому законодавством України.

У разі невиконання іноземного доручення про вручення документів суд України заповнює формуляр, що надійшов разом з дорученням, або складає підтвердження про вручення документів, зазначивши також причини невиконання.

Пунктом 3.8. зазначеної Інструкції передбачено, що документи за результатами виконання іноземного доручення суд України складає українською мовою. Однак у випадках, передбачених міжнародним договором України, суд України складає документи мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, або додає до них завірений переклад на таку мову.

Як вбачається з судового доручення ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з довідки Бахмутської міської ради № 1883 від 21.04.2020 року вбачається, що за даними картотеки з питань реєстрації осіб Бахмутської об`єднаної територіальної громади, інформація про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня.

ОСОБА_2 викликався в судові засідання на 29 квітня 2020 року, 15 травня 2020 року, для вручення йому документів, шляхом надсилання судової повісток, які повернулися до суду з поштовими відмітками «за закінченням строку зберігання», та розміщення WEB- оголошення на сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Оскільки, окрім надсилання судових повісток та WEB- оголошення на сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області, у суду немає інших підтверджень щодо належного повідомлення ОСОБА_3 , з яких, зокрема, можливо встановити причину поважності неявки до суду, суд вважає, що матеріали судового доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 слід повернути до Східного міжрегіонального управляння юстиції (м. Харків), у зв`язку неможливістю виконання даного доручення, з наданням відповідних підтвердних документів.

Керуючись ст.ст. 260, 500, 501, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

матеріали судового доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 повернути до Східного міжрегіонального управляння юстиції (м. Харків) у зв`язку з неможливістю виконання даного доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Любчик