У Х В А Л А

05 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 281/129/17

Провадження № 14-73цс20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О.С.,

суддів Антонюк Н.О., Анцупової Т.О., Британчука В.В., Власова Ю.Л., Гриціва М.І., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Єленіної Ж.М., Князєва В.С., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Пророка В.В., Рогач Л.І., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, приватного нотаріуса Лугинського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Можарівської Наталії Володимирівни, треті особи: ОСОБА_3 , орган опіки і піклування Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними, за касаційною скаргою Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 липня 2019 року, та

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - ДВС), приватного нотаріуса Лугинського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - приватний нотаріус) Можарівської Н.В., треті особи: ОСОБА_3 , орган опіки і піклування Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області (далі - орган опіки і піклування), Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»), про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними.

Позов мотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2004 року ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями (погріб, навіси, туалет, колодязь, огорожа). 05 лютого 2008 року було проведено державну реєстрацію даного житлового будинку. 01 квітня 2010 року зареєстровано обтяження (договір іпотеки майнової поруки від 17 квітня 2008 року) на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями. 07 листопада 2011 було прийнято рішення про державну реєстрацію нежитлової будівлі - кафетерію за цією ж адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 належало на праві власності два об`єкти нерухомого майна за однією і тією ж адресою.

На підставі виконавчого листа, виданого 30 травня 2012 року Лугинським районним судом Житомирської області, було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 100 000 грн. 05 квітня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Лугинського РУЮ Карпенковим С.М. було складено акт опису та арешту нежитлової будівлі - кафетерію. У листопаді 2013 року ПП «Україна-Експерт-Центр» виготовило експертний звіт, відповідно до якого нежитлова будівля-кафетерію була оцінена у сумі 101 102 грн.

12 березня 2014 року були проведені перші прилюдні торги, стартова ціна нерухомого майна визначена у сумі 101 102 грн. 25 березня 2014 року було призначено проведення других прилюдних торгів на 14 квітня 2014 року. Стартова ціна нерухомого майна, з урахуванням уцінки, становила 96 046 грн 90 коп. 12 травня 2014 року були призначені треті прилюдні торги на 28 травня 2014 року. Стартова ціна нерухомого майна, з урахуванням уцінки, становила 55 606 грн 10 коп. 30 травня 2014 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Лугинського РУЮ видано акт проведення прилюдних торгів від 28 травня 2014 року. Переможцем торгів відповідно до протоколу від 28 травня 2014 року визначено ОСОБА_2 .

Позивач вважала, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, її не повідомлено щодо продажу майна та стартової ціни реалізованого майна на прилюдних торгах; проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність; спеціалізована організація, яка проводила публічні торги, не опублікувала інформацію про нерухоме майно, що реалізується; порушено порядок реалізації майна, яке перебуває в іпотеці; у майні, яке реалізовано на публічних торгах проживав неповнолітній; у переможця торгів відсутній намір на купівлю майна; продано неіснуюче майно, оскільки по АДРЕСА_1 зареєстровано житловий будинок, а з публічних торгів продано нежитлову будівлю за цією ж адресою; відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не була розглянута її заява про рецензування звіту про оцінку майна.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про визнання прилюдних торгів, оформлених протоколом від 28 травня 2014 року про проведення аукціону прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна філією № 06 ПП «Нива В.Ш.» недійсними, а також, про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 05 червня 2014 року приватним нотаріусом Можарівською Н. В.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року постанову апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 . Визнані недійсними прилюдні торги, оформлені протоколом від 28 травня 2014 року про проведення аукціону прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна філією № 06 ПП «Нива В.Ш.», а саме нежитлової будівлі - кафетерію, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про придбання цього нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 05 червня 2014 року приватним нотаріусом Можарівською Н.В. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2019 року Лугинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково застосував до спірних відносин висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-72цс15.

Вказує на те, що з 09 березня 2011 року процедура реалізації майна за новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» була доповнена механізмом проведення повторної оцінки майна та наступного проведення прилюдних торгів, які за рахунком фактично є третіми. Оскільки Закон України «Про виконавче провадження» має вищу юридичну силу ніж Тимчасове положення, яке не приведено у відповідність з положеннями цього закону, то саме його приписи підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

13 вересня 2019 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

23 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду призначив справу до судового розгляду.

28 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходила із того, що у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-72цс15, Верховний Суд України вирішуючи питання щодо правомірності процедури проведення третіх прилюдних торгів дійшов висновку про те, що проведення таких торгів суперечить Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Разом з тим, нормами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - в редакції Закону N 2677-VI від 04 листопада 2010 року) не заборонялося проведення третіх прилюдних торгів. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважала за необхідне відступити від вищезазначеного висновку Верховного Суду України.

Крім того, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що в практиці Касаційного господарського та Касаційного цивільного судів існує різна практика стосовно допустимості/недопустимості проведення третіх прилюдних торгів, тому справа містить виключну правову проблему вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вивчивши наявні матеріали, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ухвалюючи рішення про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, касаційний суд не навів належного обґрунтування щодо необхідності такої передачі.

Підпунктом 7 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 404 ЦПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертійстатті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостійстатті 403 цього Кодексу.

В ухвалі про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні мотиви необхідності відступлення від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-72цс15. До того у постанові від 03 червня 2015 року у справі №6-72цс15 Верховний Суд України дійшов висновків про необгрунтованість рішення суду щодо правомірності проведення прилюдних торгів на підставі встановлення сукупності порушень норм Тимчасового положення щодо проведення прилюдних торгів, в тому числі, через несплату одним із учасників гарантійного внеску за участь у торгах. Такі обставини у справі, що передана на вирішення Великої Палати Верховного Суду, відсутні.

Відповідно до вимог ЦПК України Велика Палата Верховного Суду уповноважена відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Отже, зазначені фактичні обставини у справі № 6-72цс15 у своїй сукупності не є подібними до обставин даної справи, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду в зв`язку з чим матеріально-правове регулювання спірних правовідносин може бути різним.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у цій справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

На виключність правової проблеми можуть вказувати: відсутність чи неефективність процесуальних механізмів її вирішення, що зумовлює необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (процесуальний аспект); відсутність чи неефективність матеріальних гарантій реалізації, охорони та захисту фундаментальних прав і свобод, внаслідок чого обґрунтованість обмежень останніх може зумовлювати необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (матеріальний аспект).

Разом з тим, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в обґрунтуванні ухвали про передачу справи до Великої Палати Верховного Суду не зазначила в чому саме полягає виключна правова проблема у справі, яка розглядається.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу, що у самому тексті ухвали про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Касаційного цивільного суду проаналізувала діюче законодавство та дала відповідь на поставлені нею ж питання.

За викладених обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи № 281/129/17 до розгляду та повертає її колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись ст. 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, приватного нотаріуса Лугинського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Можарівської Наталії Володимирівни, треті особи: ОСОБА_3 , орган опіки і піклування Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними повернути колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 липня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк В.С. Князєв

Т.О. Анцупова Н.П. Лященко

В.В. Британчук О.Б. Прокопенко

Ю.Л. Власов В.В. Пророк

М.І. Гриців Л.І. Рогач

Д.А. Гудима О.М. Ситнік

В.І. Данішевська В.Ю. Уркевич

Ж.М. Єленіна