Справа № 172/299/20
Провадження № 2-з/172/5/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14.05.2020 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області

Битяк І.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання незаконним рішення та зобов`язання розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області до ухвалення рішення за результатами розгляду позову ОСОБА_2 , приймати рішення про передачу у власність або користування земельну ділянку комунальної форми власності із земель запасу площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 фізичним або юридичним особам та заборонити здійснювати реєстрацію права власності або права користування в Державному земельному кадастрі і Реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 за фізичними або юридичними особами. Необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що позивачу відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,7128 га у власність для ведення особистого селянського господарства. Підставою відмови є те, що земельна ділянка вже надана рішенням селищної ради іншим громадянам, однак у самому рішенні не вказано на підставі якого рішення селищної ради і кому саме надана вищевказана земельна ділянка. Станом на день подання позову до суду земельна ділянка відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно селищною радою нікому у власність або користування не передана, що вказує на незаконність та протиправність рішення Васильківської селищної ради Дніпропетровської області № 1364-39/VII від 20.02.2020 року «Про відмову у наданні земельних ділянок».

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи та відповідно до ч. 6 цієї статті суд постановляє ухвалу про забезпечення позову із зазначенням виду забезпечення позову і підстав його обрання.

Статтею 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення виконання можливого рішення суду. При цьому надання доказів того, що ще не сталося, та з метою унеможливлення чого суд й застосовує заходи забезпечення, є неможливим.

При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно між сторонами є спір, та чи наявна у сторони можливість вчинення таких дій, направлених на уникнення реального виконання рішення суду.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Враховуючи, що предметом спору є визнання незаконним рішення відповідача про відмову у наданні земельних ділянок та зобов`язання розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, суддя вважає, що забезпечення позову шляхом заборони Васильківській селищній раді Дніпропетровської області приймати рішення про передачу у власність або користування земельну ділянку комунальної форми власності із земель запасу площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 фізичним або юридичним особам та заборони здійснювати реєстрацію права власності або права користування в Державному земельному кадастрі і Реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 за фізичними або юридичними особами, є співмірним із позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, суддя вважає, що наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В

1. Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області приймати рішення про передачу у власність або користування земельну ділянку комунальної форми власності із земель запасу площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 фізичним або юридичним особам та заборонити здійснювати реєстрацію права власності або права користування в Державному земельному кадастрі і Реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,7128 га кадастровий номер :02:001:0149 за фізичними або юридичними особами до набрання рішенням суду у справі № 172/299/20 (провадження № 2/172/181/20) законної сили.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

4. Копію ухвали направити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області для виконання та ОСОБА_2 до відома.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк