Справа № 502/2376/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_2 . Перед смертю ОСОБА_2 своє майно нікому не заповідав і його фактично успадкували в рівних частках по 1/3 частині мати ОСОБА_3 , позивач та його сестра ОСОБА_4 , оскільки вони були зареєстровані та постійно проживали разом з померлим, але право власності на житловий будинок не оформлювали.Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась.Тобто позивачі фактично як спадкоємці за законом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 .Після смерті ОСОБА_3 належне їй майно у вигляді 1/3 частини вищевказаного житлового будинку у спадщину за законом фактично прийняв позивач та його сестра ОСОБА_4 , оскільки разом проживали за однією адресою в АДРЕСА_1 . Від спадщини вони не відмовлялись і прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Таким чином позивачу та його сестрі ОСОБА_4 стало належати по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку кожному.Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сестра позивача ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 належне їй майно у вигляді 3/6 частини вищевказаного житлового будинку у спадщину за законом фактично прийняв, оскільки він разом проживав з нею за однією адресою в АДРЕСА_1 . Від спадщини позивач не відмовлявся і прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Таким чином йому в цілому став належати вищевказаний житловий будинок (1/ 3 частина після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частина після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та 3/6 частини після смерті сестри ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).Але належним чином оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки не має правовстановлюючих документів на житловий будинок і йому рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Інших спадкоємців першої черги не має.

Представником позивача було надано заяву, за якою він просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської областінадав відзив, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 70, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 657, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 166, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, запис акта про народження № 36 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого Кілійським рай бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 348 - рос. « ОСОБА_5 » та рос. « ОСОБА_3 » є батьками: рос. « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З довідки Відділу запису актів громадянського стану Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 5.4/5 від 21.04.1998 р. вбачається, що 13.11.1956 р. в Кілійському райвідділі реєстрації актів громадянського стану зареєстроване одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішенням Кілійського районного суду № 502/726/17 від 09.06.2017 р. встановлено факт родинних відносин, в яких ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки з рішення № 401 від 27.12.1995 року ОСОБА_2 була передана для обслуговування житлового будинку земельна ділянка площею 970 кв. метрів, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва на право особистої власності від 12.07.1972 року ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 складається: літ. А - житловий будинок ( загальна площа 49,4 кв. метра, житлова площа 44,1 кв. метра), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня, №1-5 - надвірні споруди.

З заповіту посвідченого Богачовою Н.М., державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори 19.10.2000 р. вбачається, що ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_4 все своє майно, яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося.

Як вбачається з інформаційного листа від 12.09.2019 р. № 490/01-16, приватний нотаріус Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини, роз`яснив, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 58559372 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 58559359 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 58559346 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., заповідачем є ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі 2331183, дата посвідчення 19.10.2000 р., місце посвідчення - Кілійська районна державна нотаріальна контора.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 58559337 від 02.12.2019 р. сформованої приватним нотаріусом Юрченко М.Є., інформація відносно ОСОБА_3 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1262, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 право власності в цілому на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 49,4 кв. метра, житлова площа 44,1 кв. метра), літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - убиральня №1-5- надвірні споруди в порядку спадкування на 1/3 частину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування на 1/6 частину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування на 3/6 частини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников