ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/8171/19

Провадження № 22-ц/818/2800/20

13 травня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 05 березня 2020 року в складі судді Вікторова В.В. по справі № 642/8171/19 за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року прийнято відмову від позову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради; провадження по справі закрито та повернуто судовий збір за подання позову у розмірі 960 грн. 50 коп.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначає, що для надання правової допомоги нею залучено адвоката Боженко Г.В., з якою був укладений Договір про надання адвокатом правової допомоги від 20 грудня 2019 року.

Сторони погодили, що вартість гонорару адвоката визначається виходячи з наступних розцінок: консультування - 500 грн. за годину, складання процесуальних документів - 500 грн. за сторінку, участь у судовому засіданні - 700 грн. за один раз.

Згідно Акту приймання-передачі правової допомоги від 07 лютого 2020 року остаточна вартість наданих правових послуг складає 5 900 грн.

По справі рішення ухвалено не було, судові витрати, понесені нею, підлягають стягненню з позивача.

Просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 900 грн.

Представник Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви. Витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Копії наданих відповідачкою документів не завірені належним чином згідно вимог ст. 95 ЦПК України. Крім того, у наданих копіях сторінок з книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність візуально відсутні ознаки того, що вони були прошиті та пронумеровані, а у графі реквізити документа, що підтверджує понесені витрати, реквізити наданих копій товарних чеків відсутні.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 05 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що відповідачем не підтверджено розмір понесених витрат на правову допомогу, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

Зазначає, що у судовому засіданні її представник уточнила заяву та просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 900 грн., а не 3 700 грн.

Також судом не наведено критерії, виходячи з яких вирішено, що розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу є завищеним.

Реквізити чеків про отримання коштів за надані правові послуги співпадають з записами в книзі обліку доходів і витрат адвоката, співпадають дати та розмір сплачених коштів. Надані копії сторінок з книги обліку доходів і витрат адвоката посвідчені адвокатом належним чином, що підтверджує їх дійсність.

Позивач відмовився від позову лише після того як ознайомився з їх аргументами та прийшов до висновку, що підтримувати даний позов більше немає сенсу.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Зазначає щодо неналежного оформлення Книги обліку доходів представника відповідача, що виключає її використання у якості доказу.

Розрахунок витрат проведено неправильно, оскільки виходячи з вартості сторінки 500 грн. за 4 сторінки відзиву має бути сплачено 2 000 грн., а не 4 000 грн. як зазначено в Акті.

Також, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в ході розгляду справи ОСОБА_1 заявлена не була.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 04 грудня 2019 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно отриманої субсидії.

30 січня 2020 року позивачем подано заяву про відмову від позову та ухвалою суду від 05 лютого 2020 року закрито провадження у справі на підставі п. 4 ч. 2 ст. 255 ЦПК України.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі її представика ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідачем не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу, а тому підстав для їх стягнення не вбачається.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-4 статті 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Скакун М.В. надано наступні документи: копію Договору про надання правової допомоги від 20 грудня 2019 року: копію Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 20 грудня 2019 року; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №38 виданого 08 лютого 2019 року Радою адвокатів Харківської області; копію товарних чеків від 03 січня 2020 року, 17 січня 2020 року та 07 лютого 2020 року; Копію Акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 07 лютого 2020 року на загальну суму 5 900 грн.

Обсяги правової допомоги, наданої адвокатом клієнту, визначено у Акті приймання -передачі від 07 лютого 2020 року, відповідно до якого адвокатом здійснено наступні дії: консультування 1 год. -500 грн.; складання відзиву на позовну заяву 4 стор. по 500 грн., участь у судових засіданнях - 2 судових засідання по 700 грн.

На підтвердження проведених виплат заявником надано копії товарних чеків про сплату вищезазначених коштів на загальну суму 5 900 грн. та копію витягу з книги обліку доходів та витрат яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність щодо надходження коштів.

Заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення позивач зазначає, що розрахунок витрат проведено неправильно, оскільки виходячи з вартості сторінки 500 грн. за 4 сторінки відзиву має бути сплачено 2 000 грн., а не 4 000 грн., як зазначено в Акті, а тому загальна вартість послуг не може становити 5 900 грн.

Як зазначає представник відповідача щодо розбіжностей у загальній вартості послуг, то ними помилково не внесено в Акт приймання-передачі послугу зі складення заяви про додаткове рішення, хоча її вартість в розмірі 2 000 грн. було включено в загальну суму вартості наданих послуг за вказаним договором та фактично оплачені ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що дії, зазначені в Акті приймання -передачі фактично вчинені представником відповідача адвокатом Боженко Г.В., вона приймала участь в судових засіданнях( 03 січня 2020 року та 05 березня 2020 року), подано відзив на позов на 4 арк. тощо.

Обсяг наданих послуг становить: 500(консультування) + 2 000(складання відзиву) + 1 400(участь у судових засіданнях) = 3900 грн.

Отже, дана сума підлягає стягненню з позивача.

Також, відповідно до статті 19,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначає представник відповідача при проведенні розрахунку вартості витрат на правову допомогу були використані рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року, у відповідності до яких мінімальний гонорар адвоката за складання, зокрема, однієї сторінки процесуального документу 500 грн.

З рекомендацій щодо застосування рекомендованих(мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року, вбачається, що Розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати., а саме консультації - усна з вивченням документів -500 грн., справи по ЦПК складання відзиву від 500 грн./стор.

За таких обставин суд вважає розмір витрат на правову допомогу, визначений адвокатом відповідача співмірним та обґрунтованим.

Щодо заперечень позивача про неналежність витягу з книги обліку доходів та витрат яку ведуть фізичні особи-підприємці; крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність щодо надходження коштів у якості доказу, то суд виходить з наступного.

Згідно Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або електронному вигляді.

У разі обрання самозайнятою особою ведення Книги у паперовому вигляді: 1) самозайнята особа зобов`язана подати до контролюючого органу за основним місцем обліку примірник Книги, на титульному аркуші якої зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), податкова адреса, номер та дата свідоцтва про право на здійснення незалежної професійної діяльності (за наявності); 2) книга прошнурована, пронумерована, безоплатно реєструється в контролюючому органі. Книга засвідчується підписом керівника або заступника контролюючого органу та скріплюється печаткою; 3) записи у Книзі виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою. Внесення виправлень здійснюється шляхом нового запису, який засвідчується підписом самозайнятої особи; 4) у разі необхідності реєстрації нової Книги протягом податкового (звітного) періоду записи в ній продовжуються наростаючим підсумком, а попередня Книга залишається у самозайнятої особи.

Самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Аркуші книги містять усі данні передбачені Порядком щодо її ведення - зазначенні дати, суми надходження тощо. З наданих ксерокопій аркушів книги вбачається, що записи вносяться в певний друкований журнал/формуляр, який вже є прошитим видавництвом, а тому посилання позивача є безпідставним.

Також, заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач зазначає, що такі вимоги в ході розгляду справи ОСОБА_1 заявлено не було, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

За ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи провадження по справі відкрито 06 грудня 2019 року, розгляд справи призначено на 03 січня 2020 року. 02 січня 2020 року ОСОБА_1 в особі її представника подано відзив, в якому вона зазначає, що на даний час їй не відомо сума судових витрат, які вона може понести в зв`язку із розглядом справи. 03 січня 2020 року за клопотанням позивача про надання часу на ознайомлення з відзивом розгляд справи відкладено на 05 лютого 2020 року. 30 січня 2020 року позивачем подано заяву про відмову від позову. 05 лютого 2020 року заяву задоволено та закрито провадження по справі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, про що секретарем складено відповідно довідку.

Копію ухвали представником відповідача отримано 07 лютого 2020 року( а.с. 67) та 10 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку направлено заяву про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи, що судові дебати не проводились, ухвала суду постановлена за відсутності учасників справи та заява представником відповідача подана в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу вимоги з цих підстав.

Згідно вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, розмір і склад витрат доведено відповідачем, а тому мають бути компенсовані ОСОБА_1 та враховуючи, що провадження по справі закрито, то вони підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 05 березня 2020 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (Ідентифікаційний код юридичної особи 03196647, Місцезнаходження юридичної особи: місто Харків, вулиця Благовіщенська, будинок 34) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06 листопада 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн. та судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.( чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2020 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

О.Ю. Тичкова