Справа № 502/338/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності

та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.02.2020 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області, а 13.03.2020 року надав уточнену позовну заяву за якою просить встановити факт належності земельної ділянки площею 2,95 га померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , встановлення факту належності земельної ділянки площею 0,80 га ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання права власності на земельні ділянки за позивачем.

В обґрунтування викладених позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивача, в якому заповідала йому все своє майно. Після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,95 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 482957, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів, 06.06.2001 р.. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача, ОСОБА_3 , який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 до дня смерті. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 склав заповіт на ім`я позивача, в якому заповідав йому все своє майно. Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 0,80 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 005902, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19.08.2003 р. Позивач, відповідно до ст. 1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач прийняв спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживав зі спадкодавцями за однією адресою, що підтверджено довідками виконавчого комітету Кілійської міської ради. ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та йому приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз`яснення за № 673/01-16 від 17.12.2019 року, в якому зазначено, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

Позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглядати за його відсутності, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Кілійської міської ради Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої позов просить провести засідання без його участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , актовий запис № 52, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 04.07.2009 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради 09.03.2000 року за реєстровим № 94, ОСОБА_2 , все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно довідки, виданої Шевченківським старостинським округом № 1 виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області 12.12.2019 року за № 2056, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , із 1958 року до дня смерті. На день її смерті за вище вказаною адресою також були зареєстровані: ОСОБА_3 - чоловік, ОСОБА_1 син.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області 08.07.2010 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Шевченківської сільської ради 20.11.2007 року за реєстровим № 313, ОСОБА_3 , все своє майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно довідки, виданої Шевченківським старостинським округом № 1 виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області 11.12.2019 року за № 2049, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , із 1958 року до дня смерті. На день його смерті за вище вказаною адресою також були зареєстровані: ОСОБА_1 - син.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09.06.1975 року, Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району, Одеської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що складено відповідний актовий запис № 56, батьками якого записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаться таким, що прийняв спадщину.

Таким чином судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії державного акту на право власності на землю серії IV- ОД №005902, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19 серпня 2003 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації №173 від 25.03.2003 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,80 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до копії державного акту на право власності на землю серії Р1 №482957, виданого Шевченківською сільською радою народних депутатів 06 червня 2001 року на підставі рішення сесії ХХІІІ скликання Шевченківської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області №84 від 20.07.2000 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,95 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З інформаційного листа, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу 17.12.2019 року за № 673/01-16 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв?язку з неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно, за відсутності цих документів це питання вирішується в судовому порядку.

Згідно повідомлення № 37/01-16 від 19.05.2020 року, наданого приватним нотаріусом Богачовою Н.М., після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкові справи не заводились, в передбачений законом термін ніхто не звертався.

З інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що інформація щодо спадкової справи після ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутня.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Дослідивши письмові докази, надані позивачами, враховуючи наведені норми цивільного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності та визнання права власності на земельні ділянки, після смерті батьків ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,95 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 482957, Шевченківською сільською Радою народних депутатів, 06.06.2001 р., ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 0,80 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 005902, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19.08.2003 р., ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 2,95 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 482957, виданого Шевченківською сільською Радою народних депутатів, 06.06.2001 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області загальною площею 0,80 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 005902, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19.08.2003 р. в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан