Головуючий у І інстанції Марфіна Н.В.
Провадження №22-ц/824/5101/2020 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
УХВАЛА

21 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіз Огли, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіз Огли Комунального підприємства «Світоч» м. Києва від 27.04.2019 р. індексний номер: 46685698 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за суб`єктом: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ; скасувати реєстраційний запис державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіз Огли Комунального підприємства «Світоч» м. Києва про право власності № 31381294 від 27.04.2019 р. Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що передували скасованому запису.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилалась на те, що 20.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та нею, ОСОБА_1 , був укладений Договір кредиту № 032/29-378К, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит в сумі 87 070,43 дол. США (з урахуванням умов Додаткової угоди № 1 від 30.07.2009 року до Кредитного договору).

В цей же день, 20.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», позивачем ОСОБА_1 та третіми особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір № 032/06-110і, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Затварницькою І.П., реєстровий № 271. Предметом іпотеки за умовами договору іпотеки є двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.04.2019 року державним реєстратором Алієвим Гусєйном Азіз Огли Комунального підприємства «Світоч» м. Києва прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46685698 від 27.04.2019 19:45:23, на підставі якого державним реєстратором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 31381294 про право власності банку на Квартиру , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 172522333 від 03.07.2019 року.

Позивач в позові зазначала, що внаслідок прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 46685698 від 27.04.2019 позивач та треті особи були протиправно позбавлені права власності на квартиру.

Вищезазначене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором, на думку позивача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", яким передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Позивач в позові зазначала, що споживчий кредит їй було надано у доларах США банком, який є резидентом України; будь-якого іншого нерухомого майна у власності у неї, окрім вищезазначеної квартири, немає та не було, дане нерухоме майно є єдиним житлом позивача та третіх осіб і за своєю площею (45,0 кв.м.) не перевищує 140,0 кв.м., тобто дія вищевказаного Закону поширюється на дані правовідносини, отже рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру позивача та третіх осіб за АТ «Укрсоцбанк» є незаконним, оскільки по суті являється примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки. Крім того, позивач вказувала на те, що ні вона, ні інші іпотекодавці (треті особи) не отримували від банку письмової вимоги про усунення порушень, як це передбачено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», що також є підставою до задоволення позову.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» Алієва Гусейна Азіз Огли про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46685698 від 27.04.2019 року, на підставі якого було внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» - визнано незаконним та скасовано.

Скасовано реєстраційний запис державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» Алієва Гусейна Азіз Огли про право власності № 31381294 від 27.04.2019 р. Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Альфа-Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк», подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Обгрунтовуючи скаргу посилався на те, що державним реєстратором при вчиненні реєстраційної дії не було допущено порушень закону, оскільки положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на дані правовідносини не поширюються, зважаючи на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотечного майна у власність на підставі іпотечного застереження по своїй суті не являється примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке є предметом іпотеки, враховуючи те, що іпотекодавці надали свою згоду на передачу іпотечного майна у власність іпотекодержателя в разі порушення умов кредитного договору позичальником.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що провадження у справі необхідно зупинити з таких підстав.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №644/3116/18, провадження №14-45цс20 за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності, відновлення запису про державну реєстрацію права власності з підстав, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 403 ЦПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а (провадження № 11-474апп19), а також справа містить виключну правову проблему, яка полягає у формуванні єдиної судової практики застосування положень Закону № 1304-VII у спорах щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог (відповідним застереженням в іпотечному договорі).

Ухвала мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що приватний нотаріус, зареєструвавши квартиру за банком, порушив положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», незалежно від наявності іпотечного застереження, не відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 464/8589/15-ц, касаційне провадження № 61-10874сво18, яка розглядала цю справу у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції норм права у подібних правовідносинах, дійшовши висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі), який передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, як і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право виникло на підставі договору (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у справі за аналогічних фактичних обставин і застосованих норм права й подібних правовідносин дійшла протилежних висновків у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, провадження № 11-474апп19, яка була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень 19 грудня 2019 року, тобто після ухвалення судового рішення Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 1 статті першої Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Навівши певний аналіз норм матеріального права і судової практики, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеному у вищенаведеній постанові Великої палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що різний підхід до вирішення аналогічних справ за подібних правовідносин одночасно об`єднаною палатою касаційного суду Верховного Суду і Великою Палатою Верховного Суду, які за законом наділені правом відступлення від іншого правового висновку, не може розглядатися в контексті динамічного розвитку судової практики та забезпечити розумну передбачуваність судових рішень.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року справа № 644/3116/18 прийнята до розгляду та призначена на 28 квітня 2020 року.

Відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Про зупинення провадження суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.252 ЦПК).

Провадження у справі в такому випадку згідно п.14 ст.253 ЦПК України зупиняється до закінчення перегляду іншої справи в касаційному порядку.

Ураховуючи, що спірні правовідносини у даній справі та у справі № 644/3116/18, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними і стосуються застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин у спорах щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідним застереженням в іпотечному договорі), Київський апеляційний судз метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення та дотримання однакового застосування закону дійшов висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 644/3116/18.

Керуючись п.10 ч.1 ст.252, п.14 ст.253, ст.260 ЦПК України,апеляційний суд

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіз Огли, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити діїдо закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 644/3116/18 за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення права власності, відновлення запису про державну реєстрацію права власності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: