ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Тімошенко Н.В. в м. Полтава

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів, визнання пунктів кредитного договору недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору, укладеного 18.10.2013 року шляхом звернення стягнення на предмет застави автомобіль Фольксваген Гольф, р.н. НОМЕР_1 . У березні 2019р., змінивши позовні вимоги, товариство просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 614221,56 грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 156079,53 грн., додатковим кредитом у розмірі 132087,59 грн., збитками у розмірі 54385,00 грн., штрафом у розмірі 24423,96 грн., 3% річних за кредитом у розмірі 20205,04 грн., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 10047,15 грн., інфляційними втратами за додатковим кредитом у розмірі 172132,69 грн. та інфляційними втратами за кредитом у розмірі 44860,60 грн., також судові витрати.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів щодо визнання недійсними положення статті 1.3 та статті 1.3.1. Загальних умов кредитування, на підставі яких між сторонами укладено Кредитний договір № 50010886 від 18.10.2013 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50010886 від 18.10.2013 року у загальному розмірі 614221,56 грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 156079,53 грн., додатковим кредитом у розмірі 132087,59 грн., збитками у розмірі 54385,00 грн., штрафом у розмірі 24423,96 грн., 3% річних за кредитом у розмірі 20205,04 грн., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 10047,15 грн., інфляційними втратами за додатковим кредитом у розмірі 172132,69 грн. та інфляційними втратами за кредитом у розмірі 44860,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір в сумі 3861,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів, визнання пунктів кредитного договору недійсними відмовлено.

Судові витрати за зустрічною позовною заявою покладено на ОСОБА_1 .

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом таємниці нарадчої кімнати, просив скасувати оскаржуване рішення та задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.10.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №50010886, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 113 125,29 гривень, що еквівалентно станом на дату укладання договору 13802,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf Variant VI, кузов № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1 390 куб. см., рік випуску 2013, а відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 19.10.2013 року між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № 50010886, за яким відповідачем було передано в заставу автомобіль марки VW, модель Golf Variant VI, кузов № НОМЕР_2 .

24.09.2014 року між сторонами було укладено договір про внесення змін /Додаткову угоду №1 до кредитного договору №50010886 від 18.10.2013 року.

Відповідно до п.1.1., п. 1.2. Додаткової угоди позивачем було надано відповідачу додатковий кредит, у сумі, яка еквівалентна у гривні 6 150,40 дол. США. У свою чергу, відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків що є його невід`ємними частинами, та цієї додаткової угоди.

Цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів.

Згідно з п.1.10.1. додаткової угоди надання додаткового кредиту здійснюється починаючи з дати укладення цієї додаткової угоди, додатковий кредит надається рівними частинами щомісячно.

Згідно з додатковою угодою до кредитного договору сторони домовилися підписати Графік погашення кредиту, що є невід`ємною частиною Кредитного договору, та внести відповідні зміни в Договір застави транспортного засобу протягом 10 днів з дня укладення Додаткової угоди.

Відповідно до пункту 1.3.1 Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених Компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Згідно з пунктом 1.4.3 статті 1 Загальних умов кредитування до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення Кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, Позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення Кредиту звертається до Компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення Кредиту.

Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав і за розрахунками позивача станом на 26.03.2019 року сума заборгованості становить 614221,56 грн.: що складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 156079,53 грн., додатковим кредитом у розмірі 132087,59 грн., збитками у розмірі 54385,00 грн. (витрати, пов`язані з наданням колекторських послуг в сумі 38485,00 грн., вчиненням виконавчого напису нотаріусом в сумі 3900,00 грн., наданням юридичних послуг в сумі 12000,00 грн.), штрафом у розмірі 24423,96 грн., 3% річних за кредитом у розмірі 20205,04 грн., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 10047,15 грн., інфляційними втратами за додатковим кредитом у розмірі 172132,69 грн. та інфляційними втратами за кредитом у розмірі 44860,60 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку.

16 жовтня 2014 року ТОВ «Порше Мобліті» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредиту та суми заборгованості в розмірі 213226 грн. 91 коп., що складається з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 149675 грн. 71 коп., несплачених чергових платежів в сумі 21363 грн. 76 коп., штрафних санкцій в сумі 4649 грн. 37 коп., витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості в сумі 1789 грн. 59 коп., штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 35748 грн. 48 коп.

Вказана вимога була отримана особисто позивачем 24 жовтня 2014 року, але не виконана.

25 лютого 2015 року приватним нотаріусом КМНО Маринець О.С. був виданий виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль, кошти отримані від реалізації заставного майна направити на погашення загальної суми заборгованості в розмірі 213226 грн.91 коп., що складається з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 149675 грн. 71 коп., з несплачених чергових платежів в сумі 21363 грн. 76 коп., штрафних санкцій в сумі 4649 грн. 37 коп., витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості в сумі 1789 грн. 59 коп., штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 35748 грн. 48 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 червня 2015 року позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виданий приватним нотаріусом КМНО Маринець О.С. 25 лютого 2015 року, зареєстрований в реєстрі № 197 щодо звернення стягнення на автомобіль «Фольцваген Гольф Варіант, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 червня 2015 року змінено в частині правового обґрунтування.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті», суд першої інстанції виходячи з положень ст. 526, 527, 530, 1048 ЦК України заначив, що Товариство свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало та здійснило видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі, але, позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, тому враховуючи порушення відповідачем зобов`язання за кредитними угодами, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 614221,56 грн., яка підлягає стягненню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, районний суд рішення мотивував тим, що твердження відповідача про те, що позивачем встановлено дискримінаційні стосовно відповідача правила зміни відсоткової ставки, є безпідставним, оскільки встановлена процентна ставка та правила її зміни передбачені та врегульовані нормами чинного законодавства України.

Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаними висновками.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 3.2 Загальних умов кредитування передбачено право Компанії на дострокове повернення кредиту.

Відповідно до пункту 3.2.1 статті 3 вказаних Умов, сторони погоджуються, що компанія має право визнати термін повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору у наступних випадках: (3.2.1) порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2014 року кредитором складена вимога про дострокове виконання зобов`язань, яка отримана позичальником 24.10.2014 року ( т.1,а.с.34-35), що дає підстави для висновку про те, що 24 листопада 2014 року настав строк виконання зобов`язання та кредитор втратив право здійснювати передбачені договором проценти, штрафи, зокрема і збитки відповідно до пункту 8.5 Загальних умов кредитування.

Станом на час направлення зазначеної вимоги у відповідача сума заборгованості складала 213 226, 91 грн., що складалась з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 149675 грн. 71 коп., з несплачених чергових платежів в сумі 21363 грн. 76 коп., штрафних санкцій в сумі 4649 грн. 37 коп., витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості в сумі 1789 грн. 59 коп., штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 35748 грн. 48 коп.

Отже, позивач-кредитор, вказаною вимогою на власний розсуд змінивши строк виконання зобов`язань згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України втратив право на нарахування процентів, щомісячних платежів, штрафів та збитків.

Згідно умов договору внесення платежів обумовлюється з оформленням позивачем та направленням відповідачу рахунку-фактуру, у зв`язку з тим, що графік платежів визначено у доларах США, при цьому оплата проводиться у гривні за діючим обмінним курсом КІБ ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату складання рахунку-фактуру.

З огляду на вказане та не виходячи за межі заявлених в уточнених позовних вимогах сум, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню 149675 грн. 71 коп.- дострокове повернення невиплаченої суми кредиту та 24 423,96 грн. штраф за порушення терміну повернення кредиту, а всього 177 081,67 грн.

Стосовно вимог про стягнення збитків на суму 54 385 грн., яка складається з оплати за надані колекторські послуги- 38 485 грн., витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3900 грн. та витрат за надані юридичні послуги 12 000 грн., колегія суддів виходить із положень ч.1-3 ст. 22 ЦК України, якою передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи вказане, оплата за надані колекторські послуги та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису не є збитками в розмінні ст. 22 ЦК України та не підлягають стягненню.

Витрати за надані юридичні послуги також не є збитками, а відносяться до судових витрат згідно із ст.133 ЦПК України.

Проте, матеріали справи не містять детального опису робіт, виконаних ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» за юридично-консультаційні послуги, як то визначено ст.137 ЦПК України, що позбавляє можливості колегію суддів визначитись із обгрунтованістю заявленої суми у 12 000грн.

Відповідно до пункту 9.4 Загальних умов кредитування, будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану в кредитному договорі (або іншу адресу, про яку сторона повідомить у письмовій формі; відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на 3-й (третій) робочий день з дня відправлення.

Вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» щодо стягнення 3% річних за кредитом та інфляційних втрат не підлягають задоволенню, оскільки кореспондуються з оформленням позивачем та направленням відповідачу рахунку-фактуру, що визначено умовами договору та обумовлено тим, що графік платежів визначено у доларах США, при цьому оплата проводиться у гривні за діючим обмінним курсом КІБ ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату складання рахунку-фактуру.

Між тим, матеріали справи не містять належного розрахунку із визначенням усіх складових боргу станом на час встановлення дострокового виконання зобов`язання та періоду нарахування, який би узгоджувався з дослідженими у справі доказами, при цьому відсутність належних вихідних даних, зокрема доказів на підтвердження даних про час складання відповідних рахунків-фактур та надання їх відповідачу для оплати, унеможливлює проведення судом відповідних розрахунків.

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, та висновком Верховного суду, викладеного у постанові від 19 березня 2020 року справа № 359/4206/16-ц.

Разом з тим, в апеляційній скарзі доведено порушення таємниці нарадчої кімнати при ухваленні оскаржуваного рішення.

Так, п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» передбачає, що суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати.

Відповідно до ч.2 ст. 245 ЦПК України під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи.

Між тим, з протоколу судового засідання від 11 грудня 2019р. вбачається, що суд о 12год.40 хв. видалився до нарадчої кімнати, проте після розгляду даної справи згідно списку справ, призначених на цю дату головуючим розглянуто ще 9 справ, за наслідками яких постановлені відповідні процесуальні документи, розміщені в Єдиному державному реєстрі судових справ (№ 554/1323/19, № 554/1805/19 ), однак матеріали справи не містять часу та дати виготовлення повного тексту рішення за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 .

З огляду на допущені судом процесуальні порушення, а також неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» та відмову в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_1 .

Так, відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки, кредитним договором передбачено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені у гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалента суми кредиту у доларах США відповідно до пункту 1.3 загальних умов кредитування. Позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання, а ОСОБА_1 в свою чергу, укладаючи кредитний договір на це погодився.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Порше Мобіліті» не зарахував в суму заборгованості 10 059,71 грн., які були отримані як страхове відшкодування (т.2, а.с .119-130), колегією суддів оцінюються з огляду на положення п.6.4 Загальних умов кредитування та мають розподілятись згідно п.1.7 Умов.

Слід також зауважити, що посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на прийняття уточнених позовних вимог товариства з порушенням стадійності, визначеної ст. 49 ч.3 ЦПК України, не є підставою для скасування судового рішення, так як цивільним процесуальним Кодексом наслідки порушення такої дії не передбачені та наведене твердження є надмірним процесуальним формалізмом.

Керуючись ст.ст. 367, 374,376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість 177 081,67 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 149 657,71 грн. та штрафних санкцій на суму 24 423,96 грн.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 20.05.2020 р.