Справа № 191/167/20
Провадження № 2/191/50/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , видане 17 грудня 1993 року Синельниківським ресорним заводом ім. «Комінтерну» та зареєстроване Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації за №54/76, власниками зазначеної квартири є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, на праві спільної часткової власності позивачу належить 1/4 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, оскільки, у зазначеному правовстановлюючому документі була допущена помилка та ім`я позивача замість ОСОБА_6 зазначено ОСОБА_5 , вона була змушена звернутись до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу.

Поміж цього, 19 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції. Отже, після одруження позивач змінила прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_9 ».

Рішенням Синельниківського міськраионного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 у справі № 191/3695/19 року, яке набрало законної сили, встановлено факт належності їй - ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності правовстановлюючого документу - копії свідоцтва про право власності на житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 17 грудня 1993 року Синельниківським ресорним заводом ім. «Комінтерну» та зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 54/76.

Проте, оригінал Свідоцтва про право власності на житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було втрачено.

З метою отримання дублікату Свідоцтва про право власності було зроблено запит до Виконавчого комітету Синельниківської міської ради.

Листом від 14 червня 2019 № 01-11/560 Виконавчий комітет Синельниківської міської ради повідомив про неможливість надання дублікату, оскільки, таке рішення Синельниківська міська рада не приймала та запропонував звернутись до органу, який його видавав, а саме, до Синельниківського ресорного заводу ім. «Комінтерну» або його правонаступника.

Листом від 03 липня 2019 року № 03/07 ПрАТ «Синельниківський ресорний завод», який є правонаступником Синельниківського ресорного заводу ім. «Комінтерну», повідомив про відсутність можливості видачі Свідоцтва про право власності на житло, оскільки, відповідно до Рішення Виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів № 343 від 18 грудня 1996 року житловий фонд ВАТ «Синельниківський ресорний завод» передано житлово-експлуатаційному комбінату «Комфорт» разом з інвентаризаційними справами.

Листом від 09 липня 2019 року № 251 Виконавчий комітет Синельниківської міської ради повідомив та надав копію рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 16 лютого 2000 року № 73 «Про реорганізацію державного комунального підприємства житлово-експлуатаційному комбінату «Комфорт» шляхом його приєднання до Дніпропетровського обласного Комунального підприємства «Синельниківське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства».

Згідно з копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, Фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 липня 2019 року Синельниківське міське комунальне підприємство «Міськкомунгосп», відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2009 року № Б15/100/05 визнано банкрутом та внесено запис про припинення юридичної особи від 11 листопада 2018 року.

Таким чином, отримати дублікат втраченого Свідоцтва правовстановлюючого документу не виявляється можливим, у зв`язку з припиненням юридичної особи, якій було передано інвентаризаційні справи.

У даному випадку, позивач є законним власником 1/4 частини житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак документ - свідоцтво про право власності, видане 17 грудня 1993 року Синельниківським ресорним заводом ім. «Комінтерну» та зареєстроване Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 54/76 втрачене, а видача дублікату неможлива, а отже, вважає що у неї є всі правові підстави для звернення до суду з даним позовом про визнання права власності на належну їй частку квартири.

Таким чином, відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, власниками вищезазначеного майна на праві спільної сумісної власності були 4 особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а отже, кожному належало по 1/4 частки майна в рівних частинах.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року у справі № 191/2839/19, яке набрало законної сили, визнано право власності за її сестрою - ОСОБА_4 на 3/4 частки житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (з яких 1/4 + 2/4 в порядку спадкування за законом).

На підставі вищенаведеного, на момент звернення до суду з даним позовом, частка власності позивачки на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 становить -1/ АДРЕСА_2 частину. У зв`язку з вищенаведеним просить визнати право власності за нею ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_10 до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без її присутності. Рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 17 грудня 1993 року Синельниківським ресорним заводом ім. «Комінтерну», зареєстрованого Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за № 54/76 власниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 19.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, підтверджується факт перебування у шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка після укладення шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_9 ».

Так як оригінал свідоцтва про право власності на житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 було втрачено, тому з метою отримання дублікату свідоцтва про право власності на житло, позивачем було зроблено запит до виконавчого комітету Синельниківської міської ради, де листом від 14.06.2019 року за вих. № 01-11/560, їй було повідомлено, що відповідно до архівних даних комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , видане Синельниківським ресорним заводом ім. Комінтерну. У разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видав такий документ може видати його дублікат. Враховуючи вищезазначене та у зв`язку з тим, що виконавчий комітет Синельниківської міської ради не приймав рішення про видачу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , їй було рекомендовано для отримання дублікату документу звернутися до органу, який видав оригінал, а саме до Синельниківського ресорного заводу ім. Комінтерну, або його правонаступника.

Відповідно до довідки Синельниківського ресорного заводу від 03.07.2019 року вих. № 03/07 позивачу, було повідомлено, що згідно з Рішенням Виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів № 343 від 18.12.1996 року, житловий фонд ВАТ «Синельниківський ресорний завод» передано житлово-експлуатаційному комбінату «Комфорт» разом із інвентаризаційними справами на кожен будинок і бухгалтерськими документами, тому, видати дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого 21/10/1993 р. за № 279 не має можливості.

Листом від 09 липня 2019 року № 251 виконавчий комітет Синельниківської міської ради повідомив та надав копію рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 16 лютого 2000 року № 73 «Про реорганізацію державного комунального підприємства житлово-експлуатаційному комбінату «Комфорт» шляхом його приєднання до Дніпровського обласного Комунального підприємства «Синельниківське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства».

Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 08 липня 2019 року Синельниківське міське комунальне підприємство «Міськкомунгосп», відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2009 року № Б15/100/05 визнано банкрутом та внесено запис про припинення юридичної особи від 11 листопада 2019 року.

Таким чином, частки спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_3 , не визначено.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2019 року (справа № 191/2839/19), яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_4 право власності на ѕ частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.392 ЦК України- власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, оскільки позивачем втрачений оригінал правовстановлюючого документу- свідоцтва про право власності на житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, вказаним свідоцтвом не були визначені частки співвласників, то суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, згідно з положенням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 не заявляла до відшкодування з відповідача будь-яких понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 355, 368, 369, 372 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Позовні вимоги позивача- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 19.05.2020 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко