ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6864/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайп» про стягнення вартості невикористаних авіаквитків,

В С А Н О В И В:

В липні 2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (далі - ТОВ «Авіакомпанія Скайап», відповідач), про захист прав споживачів та стягнення вартості невикористаних авіаквитків, треті особи ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. 19.02.2020 ОСОБА_1 придбала у ТОВ «Авіакомпанія Скайап» три авіаквитки на рейс PQ452 05.04 Тбілісі-Київ на своє ім`я та на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в загальній вартості 8061 грн., які оплатила шляхом перерахування коштів зі свого карткового рахунку на рахунок відповідача. Виліт мав відбутися 05.04.2020 о 22 год. 05 хв. Проте, відповідач скасував рейс в односторонньому порядку, повідомивши позивача 06.042020, що рейс на який позивач придбала авіаквитки є таким, що неможливо виконати у зв`язку з запровадженням органами державної влади України та органами інших країн світу карантинних заходів. Також, відповідач запропонував позивачу, як альтернативу заміну дати вильоту без додаткових доплат або повернення вартості придбаного авіаквитка згідно правил застосованого тарифу. Проте, позивача не влаштували запропоновані відповідачем дати, а тому остання вибрала повернення грошових коштів за придбані квитки.

Проте, відповідач відмовив позивачу у поверненні грошових коштів, повідомивши, що квитки були придбані за спеціальним тарифом Economy «BASIC» за яким не передбачено повернення вартості авіаквитка, поверненню підлягають тільки аеропортові збори. Не погодившись з даними обставинами, позивач направила на адресу відповідача претензію про повернення грошових коштів, проте листом відповідача від 26.05.2020 позивачу було повідомлено, що квитки придбано за спеціальним тарифом і правилами його використання не передбачено повернення сум.

Позивач, такі дії вважає неправомірними, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 05.08.2020 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 30.11.2020.

20.10.2020 відповідач направив відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем до свого звернення не було долучено документи, що посвідчують особу та не надано відповідь щодо обраного варіанту повернення коштів. Крім того, зазначив, що рейс не відбувся через закриття державних кордонів, а тому дана обставина є форс-мажорною, та не залежала від волі учасників відносин, а оскільки форс-мажорна обставина не звільняє сторону від виконання договору, а лише звільняє від відповідальності, перевізником запропоновано було альтернативні варіанти повернення коштів, відповідь на які залишилися без реагування.

В судове засідання сторони не з`явилися, позивач направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи наступного.

Судом встановлено, що позивач 19.02.2020 придбала у відповідача три авіаквитки на рейс PQ452 з датою вильоту 05.04.2020 в напрямку Тбілісі-Київ на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с. 7,10,13/.

Проте, вказаними квитками не скористалася через запровадження в країнах карантинних заходів.

24.04.2020 позивач направила на адресу відповідача претензію з вимогою про повернення грошових коштів за невикористані квитки в розмірі 8061 грн. та додала до неї лист на компенсацію, а також номер рахунків для отримання коштів за повернення квитків /а.с. 16-19/.

Листом від 20.05.2020 відповідач направив на адресу позивача відповідь, в якій зазначив, що позивачем обрано тариф, яким не передбачено повернення сум /а.с.20-21/.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами п. п. 1-3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, в силу вимог ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 6 ст. 100 Повітряного кодексу України визначено, що авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу України пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

Враховуючи, що авіарейс PQ452 було скасовано, тобто позивачу відмовлено в наданні послуг з авіаперевезення, позивач має право на отримання компенсації від авіакомпанії у відповідності до положень Повітряного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 104 Повітряного кодексу України, крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір: відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Повітряного кодексу України, у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу та компенсацію відповідно до частин пятої і шостої статті 104 цього Кодексу. Пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач в добровільному порядку повернути сплачені за авіаквитки кошти відмовляється, позивач послугами відповідача за які було сплачено кошти не скористалася, а тому останні підлягають стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-259,263-268,273, 274, 279, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайп» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201-203, літера 2А, код юридичної особи: 41403314) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) кошти за невикористані авіаквитки в сумі 8 061 (вісім тисяч шістдесят одна) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайп» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 201-203, літера 2А, код юридичної особи: 41403314) в дохід держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: