Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/206/20

Номер провадження: 2-о/511/30/20

12 травня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря Кирилової І.В.

за участю: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Марківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, якою просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Роздільна Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Роздільна, Роздільнянського району Одеської області, та в її свідоцтві про народження зазначено відомості про батьків українською мовою: «батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 ». В шлюбі батьки не перебували, мати вважалася одиначкою, тому в свідоцтві про народження вона вказала прізвище батька, як « ОСОБА_6 », а не його справжнє прізвище « ОСОБА_7 ». ІНФОРМАЦІЯ_5 її батько ОСОБА_3 помер. До своєї смерті батько постійно проживав в будинку своєї бабусі ОСОБА_8 , а згодом з ними стала проживати донька ОСОБА_8 та мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Пробабуся ОСОБА_8 при житті нібито склала заповіт, яким все своє нерухоме майно заповіла своєму онуку ОСОБА_3 та після цього він фактично прийняв спадщину, але оформити її не встиг. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельного паю, який перебуває в оренді. В спірному буднику на даний час проживає бабуся заявника ОСОБА_2 , яка не визнає заявника онучкою, не пускає її до будинку, не дає їй документи про смерть батька та прабабусі, сімейні фотографії, погрожує продати земельний пай. Звернувшись до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, заявник отримала відмову у зв`язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин між нею та ОСОБА_3 . Дані обставини перешкоджають їй, заявнику оформити належним чином спадкові права. Враховуючи вищевикладене, заявник звернулася до суду та просить задовольнити її вимоги.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року провадження по справі було відкрито та призначено відкрите судове засідання.(а.с.24).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 являються її батьками, які понад 10 років з 1996 по 2008 рік проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. В 2008 році її батько - ОСОБА_9 вбив її матір та свою співмешканку - ОСОБА_5 , а сама вона з 10 років виховувалася в інтернаті. За вбивство її матері на очах у неї, батько в 2010 році був засуджений Роздільнянським районним судом, на всіх судових засіданнях вона була присутня, після чого батько вирок оскаржував та апеляційний суд Одеської області залишив вирок Роздільнянського районного суду Одеської області без змін. Відбувши покарання батько повернувся в будинок, де проживала його бабуся ОСОБА_8 , а потім з ними стала проживати і її бабуся ОСОБА_2 . Батько в будинку прабабусі проживав до дня її смерті, а потім і до дня своєї смерті. Вийшовши з в`язниці, батько з нею спілкувався, навіть мав намір зробити заповіт та переписати на неї земельний пай, але після тюрми він дуже хворів, тому не встиг цього зробити. Про те, що батько помер їй повідомила його нова співмешканка, а бабуся ОСОБА_2 подзвонила їй та сказала, що від спадщини вона нічого не отримає та взагалі земельний пай проданий. Померлого ОСОБА_9 заявник постійно називала татом, він приходив до неї в інтернат. З інтернату її забрала виховувати двоюрідна бабуся. До шлюбу вона мала прізвище « ОСОБА_6 », прізвище « ОСОБА_7 » вона ніколи не носила. Ніяких фотографій на підтвердження родинних відносин між нею та батьком у неї не залишилося. Бабуся ОСОБА_2 в будинок її не пускає, ніяких документів їй не дає та взагалі відмовляється з нею спілкуватися, що змусило її звернутися до суду на захист свої прав з метою отримання частини своєї спадщини після смерті батька.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином. До матеріалів справи повернулося поштове повідомлення, яке ОСОБА_2 отримала власноручно.(а.с.119).

Представник заінтересованої особи Марківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, та повідомлений належним чином (а.с.12). Подав до суду заяву, згідно якої заперечень щодо встановлення юридичного факту ОСОБА_1 не має, та просив розгляд справи провести у його відсутність (а.с.22).

Заслухавши пояснення заявника, свідка, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що заява ОСОБА_10 є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав.

Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких юридичних наслідків.

Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі.

Так, ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Глава 6 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Роздільна, Одеської області та її батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського району Одеської області зазначено українською мовою: « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ".(а.с.10).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином, прізвище батька заявниці в свідоцтві про її народження записано за прізвищем матері, а ім`я по батькові - за вказівкою матері.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17.10.2018 року, заявник (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_11 та після реєстрації державного шлюбу обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_12 ».(а.с.9).

Згідно довідки Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради за № 199 від 04.02.2020 року, заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та має склад сім`ї: чоловік ОСОБА_11 , 1992р.н.; донька ОСОБА_13 , 2018р.н.; син ОСОБА_14 , 2019р.н.(а.с.11).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 24.01.2008 року встановлено, що мати заявника ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .(а.с.12).

З актового запису про смерть № 640 від 29.10.2019 року складеного Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .(а.с.6-7; 75-76).

Відповідно до Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідує, що померлий обмінював паспорт, де в графі прізвище батьків значиться: « ОСОБА_9 та ОСОБА_2 », місце проживання: « с.Марково. Роздільнянського району Одеської області» (а.с.35).

Відповідно до Форми 1 (Заяви про видачу паспорту) на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що вона обмінювала паспорт у зв`язку зі зміною прізвища, де в графі «Батьки: ім`я та по батькові батька» значиться: « ОСОБА_4 », місце проживання: « АДРЕСА_3 » (а.с.36).

З копії вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2010 року також встановлено, що заявник ОСОБА_15 була допитана в судовому засіданні будучи неповнолітньою в якості свідка та вказаним судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_15 суду поясняла, що бачила як її батько ОСОБА_3 постійно бив та сварився з її матір`ю ОСОБА_5 та в останній раз від тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 померла. Окрім того, згідно вказаного вироку суду також було встановлено пом`якшуючу обставину обвинуваченого, а саме, те, що ОСОБА_3 має неповнолітню дочку, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент розгляду кримінальної справи залишилася без батьківського піклування та знаходиться під опікою тітки ОСОБА_17 згідно рішення виконкому Роздільнянської міської ради № 72 от 24.04.2008 року.(а.с.13-15).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.01.2011 року апеляція адвоката Ренгач Л.О. в інтересах засудженого ОСОБА_4 була залишена без задоволення, а вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2010 року залишений без змін.(а.с.16-18).

Вказаною ухвалою апеляційного суду також встановлено, що неповнолітній свідок ОСОБА_15 , яка є донькою загиблої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , та в суді надавала пояснення як вона бачила як її батько ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження її матері ОСОБА_5 .

Звернувшись до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, заявник отримала відмову у зв`язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин між нею та ОСОБА_3 (а.с.4).

З спадкової справи № 5р/2020 щодо майна ОСОБА_3 , яка надійшла з Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом своєчасно 23.01.2020 року, але отримала відмову у зв`язку з тим, що в її свідоцтві про народження ОСОБА_3 не записаний як батько.(а.с.48-59).

Також факт родинних відносин між донькою та батьком в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_17 , яка являється двоюрідною бабусею заявника ОСОБА_1 та тіткою померлої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зійшлися та жили разом без реєстрації шлюбу в 1996 році. В 1998 році у них народилася донька ОСОБА_16 . В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вели аморальний облік життя, зловживали алкогольними напоями, постійно сварилися та билися. В січні 2008 році ОСОБА_3 так побив ОСОБА_5 , після чого вона померла. Разом з Настею вони були присутні на судових засіданнях, де Настя розповіла, як сталося вбивство батьком її матері. ОСОБА_3 був засуджений до 8 років позбавлення волі. ОСОБА_18 вона забрала до себе та займалася її вихованням. За час проживання однією родиною ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній вважав ОСОБА_18 своєю донькою та відносився до неї як до рідної доньки, а Настя називала татом та він до неї дуже добре ставився. Їй відомо, що після повернення з в`язниці він мав бажання переписати на доньку ОСОБА_18 землю, але не встиг, помер. ОСОБА_3 крім своєї матері ОСОБА_2 та своєї доньки ОСОБА_1 інших спадкоємців не має.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В даному випадку встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для реалізації своїх спадкових прав. Таке оформлення неможливе так як в свідоцтві про народження заявника (а.с.10) запис про батька, здійснено за вказівкою матері, а саме прізвище батька записано в свідоцтві про народження як « ОСОБА_6 ».

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Таким чином, оцінивши належність, достатність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, та те, що усе своє життя ОСОБА_3 підтримував з донькою тісний родинний зв`язок, визнав її своєю донькою, за життя хотів встановити факт родинних відносин. Крім того при постановленні у відношенні нього вироку, пом`якшуючою обставиною, було, наявність у нього доньки ОСОБА_16 , тому суд прийшов до висновку, що факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Роздільна Одеської області, а тому є всі підстави вважати встановленим факт родинних відносин між донькою та батьком.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Марківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Роздільна Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 21.05.2020 року.

Суддя О. В. Іванова