Справа № 2/593/170/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , посилаючись на те, що подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини між ними припинені ще з січні 2019 року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що 01.07.1997 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бережанської райдержадміністрації, Тернопільської області вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини між ними припинені ще з січні 2019 року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позов визнає та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не складається. примирення між ними є неможливе, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.07.1997 року, про що свідчить свідоцтво про одруження Серії НОМЕР_1 видане 01.07.1997 року, відділом реєстрації актів громадського стану Бережанської райдержадміністрації, Тернопільської області.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження СЕрії НОМЕР_2 виданим 10 лютого 1998 року відділом РАГСу Бережанської райдержадміністрації Тернопільської області, який вже повнолітній та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданим 26 вересня 2003 року, відділом РАГС Бережанського районного управління юстиції, Тернопільської області.

Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини між ними припинені ще з січні 2019 року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ведення між ними спільного господарства та сумісного проживання, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, то сплачений нею при подачі до суду даного позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. слід стягнути із відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,18,95,141, 258,259,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт Серії НОМЕР_5 , вид. 26.09.1997 року Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_6 ) зареєстрований 01 липня 1997 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бережанської райдержадміністрації, Тернопільської області , актовий запис №51.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки " ОСОБА_1 " залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 ( вісімсот сорок ) гривень 80 копійок .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя В.І.Шміло