Справа №636 / 1633 / 20
2 / 636 / 1209 / 2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У будинку, який належить Позивачу на праві власності зареєстрований Відповідач, який фактично в ньому не проживає, а Позивач, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому вимушений звернутись до суду.

Позивач - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнав в повному обсязі проти задоволення позову не заперечував.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без його участі, а також те, що відповідачем позов визнано в повному обсязі, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність не з`явившихся осіб та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_3 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 28.12.2002 року серії ВАС № 444342.

У будинку, який належить Позивачу на праві власності зареєстрований Відповідач, який фактично з 2004 року в ньому не проживає, що підтверджується довідкою №9 від 29.04.2020 року.

У зв`язку з тим, що в будинку Позивача зареєстрований Відповідач, який фактично у ньому не проживає Позивач, як власниця будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідач починаючи з 2004 року у будинку не мешкає, його особистих речей в ньому немає, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку з 2004 року не приймає, Позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї.

Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки Відповідач фактично у будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку, він вважається таким, що втрати право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -