У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2020 Справа №607/16186/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В., державного виконавця Колечиць І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання заступника начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) звернувся до суду із поданням, просить визначити частку майна боржника ОСОБА_2 , у спільній власності з ОСОБА_3 , а саме в земельній ділянці площею 0,0756 га для колективного садівництва на території Конопницької сільської ради ОК "Пасіка" Пустомитівського району, кадастровий номер :03:000:0046, серія та номер Державного акту НОМЕР_1 від 17.02.2012 року як Ѕ частку, та земельній ділянці площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району, кадастровий номер :06:000:0074, серія та номер Державного акт ЯН №461497 від 26.12.2012 року як Ѕ частку. Подання мотивовано тим, що в провадженні державного виконавця знаходиться виконавче провадження АСВП 60074261 по виконанню виконавчого листа №607/16186/17 від 10 квітня 2019 року, виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 795297,25 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Державним виконавцем в процесі виконання рішення суду встановлено, що боржник перебуває в шлюбі із ОСОБА_5 , яка під час шлюбу зареєструвала за собою вказані земельні ділянки. Покликається на те, що земельні ділянки набуті за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю, державний виконавець з метою звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , просить визначити його частку.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала, вважає що поданих матеріалів достатньо для його задоволення, зважаючи на презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу.

Боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися про причини неявки не повідомили.

Дослідивши подання, додані до нього докази, вважаю, що воно до задоволення не підлягає, виходячи із такого.

Судом встановлено, що на виконанні заступника начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження АСВП 60074261 по виконанню виконавчого листа №607/16186/17 від 10 квітня 2019 року, виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_4 795297,25 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

В процесі виконання державним виконавцем з`ясовано, що 21 липня 2007 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 10.02.2020 року за даними державного земельного кадастру фізична особа ОСОБА_5 володіє земельною ділянкою площею 0,0756 га для колективного садівництва па території Конопницької сільської ради ОК "Пасіка" Пустомитівського району, кадастровий номер :03:000:0046, серія та номер Державного акту НОМЕР_1 від 17.02.2012 року та земельною ділянкою площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району, кадастровий номер :06:000:0074, серія та номер Державного акт ЯН №461497 від 26.12.2012 року.

Відповідно до частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно із статтею 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 і підстав для відступлення від неї колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, у відповідності до статті 57 сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є серед іншого, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування , земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. При цьому, до 13 червня 2012 року приватизована земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності, а після 13 червня 2012 року така земельна ділянка вже є особистою приватною власністю того з подружжя, хто оформив приватизацію.

Звертаючись із поданням, державний виконавець, зазначив, що земельні ділянки належать дружині боржника на підставі державних актів, однак не пояснив та не надав доказів, які підстави виникнення права власності на ці земельні ділянки. Зокрема, не виключено, що вказані земельні ділянки, могли бути подаровані, успадковані, чи приватизовані, у зв`язку із чим вони можуть не бути спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Загальні вимоги до змісту судового рішення викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14. Згідно з п. п. 11 та 12 постанови у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, оцінивши надані докази, суд приходить до переконання, що без з`ясування правових підстав набуття ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки, доказів того, що земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя недостатньо, а тому неможливо прийти до однозначного висновку про те, що земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя, та відповідно визначати їх частки.

Тому, суд доходить до переконання, що подання державного виконавця, є передчасним, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 438 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (місто Львів) про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні земельних ділянках площею 0,0756 га для колективного садівництва па території Конопницької сільської ради ОК "Пасіка" Пустомитівського району, кадастровий номер :03:000:0046, та площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району, кадастровий номер :06:000:0074 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Позняк