Єдиний унікальний номер 341/358/20
Номер провадження 2/341/547/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 травня 2020 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гаполяка Т.В.

секретаря Гомерди Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей,-

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте разом не проживають, шлюб носить формальний зарактер, однак є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що знаходиться у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трьохрічного віку.Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Обов`язок щодо утримання та піклування про дітей у рівній частині покладається на двох батьків. Вважає, що відповідач, який є працездатний, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину.

В судове засідання позивачка не з`явилася, скерувала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, місце проживання якого невідоме належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю реєстрації та розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Відзиву на позов не подав, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

18 січня 2016 року у Дубовецькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області зареєстрований між сторонами шлюб, актовий запис № 1, що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва (а.с.6 ).

Відповідно до копій свідоцтв про народження відповідач по справі ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Шлюб носить формальний характер, діти знаходиться на повному утриманні позивача. Батько дитини добровільно на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним.

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із позовної заяви також вбачається, що відповідач є працездатного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років починаючи з січня 2020року 1779 грн., з липня 1859 грн., з грудня 1921 грн., від 6 до 18 років починаючи з січня 2020 - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, те що відповідач є працездатною особою, суд вважає що відповідач спроможний та зобов`язаний сплачувати аліменти у мінімально рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину встановленому законом наближеному до розміру прожиткового мінімуму. Відтак, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, однак не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи ймовірність законодавчої зміни такого.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1, пункту 1, 2, 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статями 141, 180, 181, 184 СК України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», статями 81, 141, 259, 263, 265, 268, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 21 травня 2020 року.

Суддя: Т. В. Гаполяк