Справа № 595/261/20
Провадження 2/595/194/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради Тернопільської області та третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Бучацької міської ради Тернопільської області та третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 240,04 кв.м. та на господарські будівлі, які розташовані в АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 жовтня 1995 року, посвідченого завідуючим Бучацької державної нотаріальної контори Зелінським І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2372. Рішенням виконкому Бучацької міської ради № 55 від 27.02.1997 року йому надано дозвіл на проведення добудови до житлового будинку та узаконення будівництва автогаражу згідно заключення архітектора. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13413661 від 26.11.2013 року, серії НОМЕР_1 він є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0995 га, кадастровий номер :02:003:1550, розташованої в АДРЕСА_3 . У 2013 році ним проведено реконструкцію житлової квартири та господарських будівель, в результаті якої загальна площа квартири під літ. «А» становить 240,04 кв.м., житлова 150,14 кв.м.; будівля під літерою «Б» - 30.10 кв.м., будівля під літерою «В» - 39.40 кв.м., будівля під літерою «Г» - 54.80 кв.м., що підтверджується технічним паспортом № НОМЕР_2 від 23 травня 2019 року, виготовленим фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 25.07.2019 року він подав до Управління ДАБІ в Тернопільській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації житлової квартири та господарських будівель за адресою АДРЕСА_4 через відділ «Центр надання адміністративних послуг». Однак Управління повернуло дану декларацію без реєстрації, оскільки зазначений об`єкт будівництва не відповідає вимогам Порядку № 158.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає.

Представник третьої особи - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від 05 жовтня 1995 року, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купив квартира АДРЕСА_2 загальною площею 129,20 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 27.02.1997 року № 55ОСОБА_5 надано дозвіл на проведення добудови до житлового будинку та узаконення будівництва автогаражу згідно заключення архітектора.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13413661 від 26.11.2013 року, серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0995 га, кадастровий номер :02:003:1550, яка розташована в АДРЕСА_3 .

У 2013 році ОСОБА_1 проведено реконструкцію житлової квартири та господарських будівель. В результаті реконструкції загальна площа квартири під літ. «А» становить 240,04 кв.м., житлова 150,14 кв.м., будівля під літерою «Б» - 30.10 кв.м., будівля під літерою «В» - 39.40 кв.м., будівля під літерою «Г» - 54.80 кв.м., що підтверджується технічним паспортом № 22 від 23 травня 2019 року, виготовленим фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 .

Згідно звіту про проведення технічного обстеження житлової квартири, господарських будівель в АДРЕСА_4 від 23.05.2019 року, виготовленого експертом суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації та відповідність вимогам діючих стандартів, будівельних норм і правил.

25 липня 2019 року ОСОБА_1 подано до Управління ДАБІ в Тернопільській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації житлової квартири та господарських будівель за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно повідомлення Управління ДАБІ в Тернопільській області від 19.09.2019 року № 40-1019-3.6.-1959-19 управління повернуло декларацію без реєстрації, оскільки зазначений об`єкт будівництва, що приймається в експлуатацію не відповідає вимогам Порядку № 158.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст.317 ЦК України).

Згідно ст.379 Цивільного кодексу України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Частиною 2 статті 383 цього ж кодексу передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.3 ст.376 цього кодексу, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону №2780-ХІІ спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними (абз.3 п.12 Постанови).

Судом встановлено, що оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами не надається можливим, тому що перешкодою для реєстрації права власності на будинок є неможливість реєстрації Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки Порядок 158 встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року; будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року. Спірний об`єкт будівництва - житлова квартира не відповідає вимогам Порядку №158.

Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч. 1 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Згідно Цивільного кодексу України поняття «житловий будинок» та «квартира» не є тотожними. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ст.382 ЦК України).

До того ж чинним законодавством України не передбачено порядку та умов переведення квартири в житловий будинок.

Статтями 328,392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд прийшов до переконання, що для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями є всі правові підстави, а тому позов обгрунтований і його слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 182,316,317,328,331,375, 376,379,380,382,383,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок під літерою «А» загальною площею 240,04 кв.м., господарську будівлю під літерою «Б» площею 30.10 кв.м., господарську будівлю під літерою «В» площею 39.40 кв.м., господарську будівлю - гараж під літерою «Г» площею 54.80 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 21 травня 2020 року.

Суддя: В. Б. Федорончук