Справа № 182/8823/19
Провадження № 2/0182/605/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.05.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря: Нагаєвої Н.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 17.12.2010 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконував.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

На виконання вимог зазначених норм, позивачем 11.08.2017 року була направлена претензія кредитора до Другої нікопольської державної нотаріальної контори.

19.09.2017 року позивачем отримано відповідь Другої нікопольської державної нотаріальної контори, згідно якої спадкоємці після смерті ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора.

Відповідач ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадини та вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

04.08.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але безрезультатно.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.12.2010 року становить 5089,25 грн., яка складається з : 5089, 25 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита..

Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 5089, 25 грн. за кредитним договором № б/н від 17.12.2010 року та понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Представник позивача надав суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність (а.с. 66).

Ухвалою про відкриття провадження від 13.02.2020 року вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень не має (а.с. 75).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 17.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 17.12.2010 року , згідно якої отримав кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 45), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 20.04.2017 року, тобто на день його смерті, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунків позивача становить 5089,25 грн., та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 5089,25 грн. (а.с. 5-9).

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки: штраф, пеня (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

22.04.2020 року до суду надійшла відповідь від Другої Нікопольської державної нотаріальної контори за № 661/01-16 від 15.04.2020 року, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа № 406/2017 (а.с. 79-103). Надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60016310 від 15.04.2020 року (а.с. 80), Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60016315 від 15.04.2020 року (а.с. 81).

З копії спадкової справи № 406/2017 вбачається наступне.

14.09.2017 року до нотаріальної контори претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с. 84).

20.07.2018 року завідувач Другої нікопольської нотаріальної контори Дніпропетровської на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідь на претензію, що на підставі претензії була відкрита спадкова справа № 406/2017, про її зміст повідомлено спадкоємців.

Відповідач ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадини та вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживав з останнім, на нього не поширюються вимоги частини першої статті 1270 ЦК України про необхідність звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень частини третьої статті 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, відповідач прийняв спадщину в порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України, тобто шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем до дня його смерті, а тому прийняв всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.

Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

На підставі викладеного, враховуючи, що згідно спадкової справи № 406/2017 спадкоємцем ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, відповідач як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину у відповідності до вимог ст.ст. 1281,1282 ЦК України, зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.525,526,530,549,550,608,610-612,625,629,1048-1050,1054,1056-1,1216,1218-1220,1268,1270,1280,1282,1297 ЦК України обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 12,13,76-78,81,89,259,263-265,268, 354 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 550,608, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1216,1218-1220, 1268,1270,1280,1282,1297 ЦК України -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом спадкодавця - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро) заборгованість за Договором № б/н від 17.12.2010 року в сумі 5089, 25 грн. (п`ять тисяч вісімдесят дев`ять грн. 25 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева