Справа № 183/5384/17
№ 2/183/117/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Цвєткової Н.Є.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», треті особи ОСОБА_12 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий Лелека-2015» про:

-визнання порушеними прав споживачів, передбачених ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо нав`язування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами; порушення принципу рівності сторін договору; визначення неналежним чином ціни продукції;

-визнання права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз»;

-зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за свій рахунок, в термін до 01 січня 2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам,-

встановив:

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернулися з означеним позовом до відповідача.

В обґрунтування позову зазначили, що 30 вересня 2016 року, без відповідного попередження, без погодження зі співвласниками будинку, та за відсутності необхідної документації, що погоджує (чи не погоджує) будь які дії зі встановлення загальнобудинкового лічильника природного газу, на багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 Публічни акціонерним товариством «Дніпропетровськгаз» встановлено обладнання, в якому знаходиться вузол обліку природного газу. Співвласники багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , які мають прямі договори з газопостачальним підприємством не були за десять днів сповіщені про дату та час встановлення загальнобудинкового лічильника газу чи про проведення інших видів робіт, що, на думку позивачів, порушує вимоги Газового кодексу України. Вказують, що представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» не надано погоджений зі співвласниками технічний проект встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, що порушує права співвласників відповідно до Закону України «Про ОСББ» та ГК України. Представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» не надано висновків технічної експертизи щодо правомірності проекту встановлення будинкового лічильника газу (чи інші роботи), що порушує інженерну систему газопостачання житлового будинку та права співвласників житлового багатоквартирного будинку на користування спільним сумісним майном.

Позивачами представників ПАТ «Дніпропетровська» повідомлено про те, що їх дії є самоуправством, та підпадають під адміністративну та кримінальну відповідальність. Факт незаконного встановлення обладнання на будинок АДРЕСА_1 був зафіксований оперативною групою Новомосковської поліції. Заява зареєстрована 30 вересня 2016 року. Після фактично проведеного монтажу загальнобудинкового вузлу обліку газу ПАТ «Дніпропетровськгаз» 05 жовтня 2016 року направлено для узгодження договір про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації загальнобудинкового вузлу обліку природного газу. Запрошення прийняти участь в загальних зборах співвласників і вирішити питання з встановлення загальнобудинкового вузлу обліку природного газу представники ПАТ «Дніпропетровськгаз» проігнорували. Рішенням загальних зборів співвласники висловили волевиявлення на встановлення індивідуальних лічильників газу, а тому це волевиявлення не може бути порушеним. Задоволення волевиявлення буде відповідати зазначеній державній політиці в сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для споживачів з отримання послуги по газопостачанню. Встановлення споживачам індивідуальних лічильників буде забезпечувати оплату кожним з них саме того обсягу газу, який ним спожитий. Тому відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники, яка вбачається у відповіді ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 12 вересня 2017 року, суперечить вимогам законодавства, порушує права споживачів.

Позивачі неодноразово зверталися до керівника Новомосковського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» з питання щодо непроведення робіт, пов`язаних з введенням в дію загальнобудинкового вузла обліку природного газу до врегулювання спірних відносин, однак такі звернення були проігноровані, і 18 квітня 2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» введено в дію загальнобудинковий вузол обліку природного газу, а 26 квітня 2017 року до господарського суду Дніпропетровської області ПАТ «Дніпропетровськгаз» направлено дві позовні заяви про визнання договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку природного газу укладеними. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року в задоволенні позовів відмовлено позовні вимоги про визнання договору щодо зняття показань будинкового (загально-будинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ укладеними визнані необґрунтованими та безпідставними.

Позивачі вказують, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку АДРЕСА_1 зобов`язане саме газорозподільне підприємство ПАТ «Дніпропетровськгаз» в термін до 1 січня 2018 року. Кожен з позивачів своєчасно та в повному обсязі до встановлення загальнобудинкового лічильника проводили оплату газу, який постачався до них у квартири. Закон не передбачає обов`язку встановлювати загальнобудинковий лічильник замість індивідуальних лічильників газу в квартирах кожного споживача газу. Крім того, будь-яких пільг для визначення черговості встановлення газових лічильників чинне законодавство не передбачає. Дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по відношенню до побутових споживачів за погодженням з НКРЕКП носять дискримінаційний характер та передбачають колективну відповідальність мешканців будинку за обсяги спожитого газу. ПАТ «Дніпропетровськгаз» порушує конституційні права та права споживачів щодо нав`язування умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами; порушення принципу рівності сторін договору; визначення неналежним чином ціни продукції.

19 квітня 2017 року на адресу ПАТ «Дніпропетровськгаз», НКРЕКП, Новомосковське відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» позивачами направлено лист зі зверненням внести зміни до Інвестиційної програми ПАТ «Дніпропетровськгаз», а саме встановити індивідуальний лічильник газу в кожну квартиру на умовах спільного фінансування, а саме встановлення лічильника та виготовлення типового проекту за кошти Інвестиційної програми ПАТ «Дніпропетровськгаз». В той саме час, коли ПАТ «Дніпропетровськгаз» пояснює про неможливість внесення змін, не погоджуються на співфінансування у будинках, які внесені до Інвестиційної програми, а саме: АДРЕСА_2 встановлюють індивідуальні лічильники обліку газу за кошти ПАТ «Дніпропетровськгаз». В результаті протиправних дій ПАТ «Дніпропетровькгаз» мешканці будинку АДРЕСА_1 втратили право на встановлення індивідуальних лічильників. На вимогу співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , направлену до відділу з питань звернення громадян Апарату Верховної Ради України отримано відповідь за підписом в.о. Міського голови, секретаря міської ради Горошко С.Г., з якої вбачається, що після встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу усі квартири цього будинку вважаються забезпеченими комерційним обліком газу.

Також, наполягають на тому, що вузол обліку газу без відповідної правової підстави розташований на газовій мережі, яка є власністю співвласників ОСББ, а введення в експлуатацію вузла обліку газу підписаний неналежною особою та іншою датою.

Відповідач, ПАТ «Дніпропетровськгаз», заперечило проти задоволення позову. Представник відповідача в запереченнях вказав, що Закон України № 3533-VІ не передбачає обов`язку встановлювати індивідуальні лічильники в квартирі кожного споживача газу. Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу встановленого Постановою Національної комісії, то здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту НКРЕКП) від 24 березня 2016 року №425 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Дніпропетровськгаз»». Заходи із встановлення будинкових лічильників газу та встановлення індивідуальних лічильників газу, передбачено у відповідних Планах розвитку газорозподільної системи ліцензіатів на 2016-2025 роки, зокрема у І розділі таких планів - інвестиційних програмах на 2016 рік. Так, постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року №391 затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування. Крім того, НКРЕКП затверджено розрахунок встановлення загальнобудинкових ВОГ, згідно І Розділу Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, в якому встановлення будинкового ВОГ визнано доцільним. ПАТ «Дніпропетровськгаз» не може відступати від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, затвердженою постановою НКРЕКП від 24 березня 2016 року №391. Крім того, відповідно до положень частини другої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати доступ уповноважених представників газотранспортної системи до вузлів природного газу, та з метою встановлення вузлів обліку газу. Виконання положень Кодексу ГРМ є обов`язковим як для Оператора ГРМ, так і для споживача природного газу. Чинним законодавством не передбачено погодження зі споживачем встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. Звертає увагу на п.1 гл. 5 розд. IX Кодексу газорозподільних систем.

Зазначає, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку» (в редакції постанови КМУ від 27 січня 2016 року), у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Відповідачем направлялись проекти договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ, з метою подальшого монтажу та експлуатації загальнобудинкового вузла обліку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач, за адресою проживання позивачів у яких відсутні прилади обліку, належним чином повідомив їх про початок роботи виконання планових робіт з монтажу загальнобудинкового лічильника газу. Загальнобудинковий вузол обліку природного газу встановлено за адресою АДРЕСА_1 , так як ОСББ « ОСОБА_13 -2015» не може відмовити Оператору ГРМ в організації на встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Інвестиційною програмою ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016 рік, яка включена до Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, передбачено встановлення загальнобудинкових лічильників газу та індивідуальних лічильників газу для споживачів, у якій не передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку природного газу. Оскільки будинок АДРЕСА_1 включено до переліку будинків, в яких і заплановано встановлення загальнобудинкового ВОГ, ПАТ «Дніпропетровськгаз» видано технічні умови на проектування загальнобудинкового лічильника та проведені роботи по його встановленню. Таким чином, ПАТ «Дніпропетровськгаз» діяв в межах наявних у нього повноважень та відповідно до Закону. Також, законодавством не передбачено погодження зі споживачами встановлення загальнобудинкового приладу обліку та надання мешканцям будинку для погодження дозвільних документів. Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, коштів відповідного бюджету, інших джерел, не заборонених законодавством. Балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановлені загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий природний газ за показниками будинкового вузла обліку газу, він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти. Відповідач вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу і Закон не покладає на оператора ГРМ обов`язок безоплатно встановити індивідуальний газовий лічильник в квартирах позивачів.

На підставі того, що оспорювані позивачами дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» виникли до 19 грудня 2017 року, а на той час Закон України №3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не передбачав обов`язку, щодо зобов`язання суб`єктів господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території оснащувати населення (побутових споживачів) встановленням індивідуальних лічильників газу, а отже твердження позивачів про порушення законодавства є безпідставними та таким що не відповідають дійсності.

В судовому засіданні 15 січня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів залучено ОСОБА_12

22 липня 2019 року до справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів залучено ОСББ «Білий Лелека-2015» /т.2 а.с.224, т.3 а.с.81/).

Треті особи кожна окремо, відповідно до поданих заяв позов підтримали та просили його задовольнити.

ОСОБА_12 надала суду пояснення, у відповідності до яких зазначила, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 не має власника (балансоутримувача), що володіє даним будинком одноособово, адже даний будинок, як цілісність є спільною частковою власністю власників квартир та приміщень цього будинку, тобто управління здійснюється співвласниками відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Таким чином, за відсутності одноособового балансоутримувача (власника) багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не можливо застосувати положення п.1 глави 5 розділу IX Кодексу ГРС, адже співвласникам даного багатоквартирного будинку, які є побутовими споживачами (населенням), по їх об`єктах встановлюються квартирні лічильники газу відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та глави 4 розділу IX Кодексу ГРС.

Відповідачем порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. Зокрема пунктом 3 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» розділу IX вказаного Кодексу передбачено, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Побутовий споживач - споживач, який споживає газ у своєму помешканні (квартирі). Загальньбудинковий лічильник рахує газ, спожитий цілим будинком, тобто всіма побутовими споживачами а також юридичними особами та суб`єктами господарської діяльності, розташованими в будинку. Тому, такий лічильник газу не забезпечує і не може забезпечити облік споживання кожного окремого побутового споживача.

Твердження представника відповідача про те, що загальнобудинковий ВОГ встановлено з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу та згідно І Розділу Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, не звільняє його від обов`язку встановити індивідуальні лічильники позивачам.

В судовому засіданні 02 травня 2018 року долучено докази у справі.

23 травня 2018 року в зв`язку з закінченням повноважень судді Парфьонова Д.О., справу передано в провадження судді Майної Г.Є.

20 листопада 2018 року в зв`язку з закінченням повноважень судді Майної ОСОБА_14 , справу передано в провадження судді Сороки О.В.

22 травня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 закрито в зв`язку з прийняттям судом відмови від позову.

22 травня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_21 закрито в зв`язку з прийняттям судом відмови від позову (т.3 а.с. 122-123).

14 травня 2020 року зі смертю ОСОБА_22 до справи залучено її правонаступника ОСОБА_9 . /т.3 а.с.153/

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року закрите провадження по справі, в зв`язку з прийняттям відмови позивача ОСОБА_23 від позову (т.3 а.с. 154).

Позивачі, кожен окремо, надали суду заяви, згідно з якими просять розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, зазначених у відзиві, в подальшому звернувся до суду з заяврою про розгляд справи у його відсутність.

Треті особи до суду не з`явилися, підстав неявки не повідомили, заяв про можливість розгляду справи у свою відсутність не надавали.

В зв`язку з надходженням заяв позивачів та представника відповідача про можливість розгляду справи у їх відсутність, а також в зв`язку з повторною неявкою третіх осіб, повідомлених належним чином, поданням третьою особою-1 пояснень, неподанням третьою особою-2 пояснень, суд вважає за можливе, з урахуванням ч.1, п.1 ч.3, ч.4 ст.223 ЦПК України, розглянути справу у їх відсутність.

У відповідності до п.10 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України № 2147- VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом, в зв`язку з чим судом здійснюється розгляд справи за правилами п.2 ч.1 ст. 263 КАС України.

У зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що позивачі користуються квартирами в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 . Дана обставина визнана сторонами та підтверджується паспортами позивачів, в яких міститься відмітка про реєстрацію.

11 листопада 2015 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Білий Лелека - 2015», видом діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів та яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .2 а.с.224-228/, головою правління якого обрано ОСОБА_12 31 жовтня 2015 року /т.2 а.с.223/.

22 грудня 2016 року постановою НКРЕКП схвалено Інвестиційну програму ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016 рік, яка включена до Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Дніпропетровськгаз» на 2016-2025 роки, в якій вказано будинок АДРЕСА_1 /т.1 а.с.80-82/.

Сторонами визнано факт встановлення 30 вересня 2016 року ПАТ «Дніпропетровськгаз» загальнобудинкового лічильника природного газу, на багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 .

Також матеріали справи свідчать, що 26 квітня 2017 року до Господарського суду Дніпропетровської області ПАТ «Дніпропетровськгаз» подано позовні заяви про визнання договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку природного газу укладеними. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року в задоволенні позовів відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 тримали квитанції із сумою заборгованості за спожитий газ за період січень-березень 2018 року, розрахований на підставі показань загальнобудинкового лічильника /т.1 а.с.89 - 92/.

Також судом досліджено надані до матеріалів справи ксерокопії листування між третьою особою-2 та відповідачем /а.с.166-181/, які не є допустимими доказами у справі, оскільки не оформлені у відповідності до положень ст.95 ЦПК України.

Таким чином, вбачається наявність спору між позивачами та відповідачем з приводу дій відповідача щодо встановлення загальнобудинкового вузлу обліку газу та нарахування заборгованості за спожитий природний газ позивачам на підставі його показань, права позивачів на безкоштовне забезпечення відповідачем позивачів індивідуальним газовим лічильником та його встановлення за рахунок відповідача.

Вирішуючи спір суд виходить з таких норм законодавства.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється, зокрема, за рахунок коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

Положенням частини першої статті 6 Закон № 3533-VI у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (з урахуванням подальших змін - до 01 січня 2021 року).

Пунктом 5.4 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на момент виникнення спору) визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

У разі наявності вузлу обліку газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620.

Відповідно до пункту 5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (в редакції чинній на момент виникнення спору), встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Так, як вказано вище, балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

Враховуючи, що позивачами позовні вимоги заявлені саме в редакції про визнання порушеним права позивачів щодо нав`язування умов одержання послуги внаслідок неправомірного встановлення загальнобудинкового лічильника, а норми законодавства, з урахуванням того, що встановлення відбулося за рахунок відповідача, надають таке право відповідачу, в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

У той же час постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 та від 27 лютого 2019 року № 143 визначені норми споживання природного газу побутовими споживачами при відсутності лічильників газу.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів наявності договору про встановлення загальнобудинкового лічильника газу між відповідачем та третьою особою-2, яка є особою, відповідальною за експлуатацію будинку, згоди позивачів, які є мешканцями будинку не надано.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.

Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року (справа № 214/2435/17).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, відповідач, як вбачається зі змісту відзиву на позов, фактично заперечує проти такого права позивачів.

Таким чином підлягають задоволенню вимоги позивачів щодо визнання за ними права на забезпечення саме квартирними приладами обліку газу в багатоквартирному будинку.

При цьому суд зауважує, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, відповідно до вимог закону - до 01 січня 2021 року.

Відтак, в частині позову щодо зобов`язання відповідача встановити такі лічильники позивачам належить відмовити, оскільки на момент розгляду справи граничний строк, встановлений для забезпечення лічильниками не скінчився і доказів того, що відповідач свідомо затягує процес встановлення лічильників не надано.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів звернення позивачів до відповідача із заявами про встановлення індивідуального лічильника газу.

Таким чином, надані в справу докази свідчать про те, що невизнанням права позивачів на встановлення індивідуального засобу виміру газу порушені майнові права позивача. Порушення права підтверджено належними та допустимими доказами у справі, які у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість позову в цій частині та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

В інший частині позову належить відмовити.

Інші доводи та аргументи, покладені в обґрунтування позову, зокрема посилання на рішення місцевих та апеляційних судів в інших справах, не надання документів про встановлення лічильника, підстави для нарахування газу з урахуванням заявлених позовних вимог та підстав, покладених в їх обґрунтування, зважаючи на відсутність заявлених позовних вимог щодо неправомірності формування заборгованості для споживачів не мають значення для справи, а тому не приймаються судом до уваги.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, т-

вирішив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», треті особи ОСОБА_12 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий Лелека-2015», - задовольнити частково.

Визнати права ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз».

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 224 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.В. Сорока.