Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4748/19 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 18 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 285/4748/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сташківа Т.Б. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути із відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 58653,34 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначило, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 010/0222/82/0435249 від 4 березня 2016 року та № 014/1063/82/0224843 від 23.02.2017 року.

03.05.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/58-F, відповідно до умов якого до ПАТ «Оксі Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідача за згаданими вище кредитними договорами.

10.05.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 1, відповідно до умов якого ПАТ «Оксі Банк» передає (відступає) за плату ТОВ «ЄАПБ» право вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договорами № 010/0222/82/0435249 та № 014/1063/82/0224843.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 15.05.2018 року до договору відступлення права вимоги ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 40130 грн. 40 коп. за кредитним договором № 014/1063/82/0224843.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 15.06.2018 року до договору відступлення права вимоги № 1 від 10.05.2018 року ТОВ «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 522 грн. 94 коп. за кредитним договором № 010/0222/82/0435249.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася зазначена вище заборгованість, яку позивач просить стягнути із ОСОБА_1 .

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Зазначає, що згідно умов Договору відступлення права вимоги Товариство набуло право вимоги з моменту підписання сторонами реєстру боржників, а не з моменту оплати вартості прав вимоги за Договором.

Що стосується відступлення прав вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Оксі Банк», то на дату укладення Договору Первісний кредитор - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - гарантував та засвідчив, що відповідно до законодавства він має право відступлення кожного Права Вимоги третім особам, в тому числі Новому кредитору.

Щодо відступлення права вимоги від ПАТ «Оксі Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що про фактичне переуступлення права вимоги від ПАТ «Оксі Банк» свідчить наявність у Товариства оригіналів документів кредитної справи ОСОБА_1 з додатками.

Вказані договори, укладені між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк», а в подальшому між ПАТ «Оксі Банк» та Товариством у встановленому порядку недійсними не визнані, а тому у відповідності до ст. 204 ЦК України, є чинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги до нього за кредитними договорами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з таких мотивів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 04 березня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 010/0222/82/0435249, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти в розмірі 1000 грн. зі сплатою 25% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 4 березня 2020 року (а.с. 18).

23 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 014/1063/82/0224843, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти в розмірі 33 274 грн. 18 коп. зі сплатою 39,9% річних та кінцевим терміном повернення коштів до 23 лютого 2023 року (а.с. 5).

03.05.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/58-F, відповідно до умов якого до ПАТ «Оксі Банк» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 010/0222/82/0435249 та № 014/1063/82/0224843 (а.с. 29).

10.05.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 1, відповідно до умов якого ПАТ «Оксі Банк» передає (відступає) за плату ТОВ «ЄАПБ» право вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договорами № 010/0222/82/0435249 та № 014/1063/82/0224843 (а.с. 31).

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 15.05.2018 року до договору відступлення права вимоги ТОВ «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 40130 грн. 40 коп. за кредитним договором № 014/1063/82/0224843 (а.с. 34).

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 15.06.2018 року до договору відступлення права вимоги № 1 від 10.05.2018 року ТОВ «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 522 грн. 94 коп. за кредитним договором № 010/0222/82/0435249 (а.с. 52).

ПАТ «Оксі Банк», а згодом і ТОВ «ЄАПБ», письмово повідомляли відповідача про відступлення прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами на їх користь (а.с. 14, 15, 26, 27).

Відповідно до пункту п. 8.1. кредитного договору № 014/1063/82/0224843 Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити свої права вимоги за цим Договором будь-якій особі або обтяжити ці права будь-яким чином.

Таке ж положення закріплено і в п. 7.1. кредитного договору № 010/0222/82/0435249.

Згідно п. 2.1 Договорів відступлення права вимоги №114/58-F (укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк») та № 1 (укладений між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ЄАПБ») на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а новий приймає належні Первісному кредитору права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників.

Серед іншого, в матеріалах справи містяться платіжні доручення № 14595 від 14 червня 2018 року та № 14524 від 15 травня 2018 року щодо перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ПАТ «Оксі Банк» 1520099,73 грн. та 1628397,21 грн. відповідно. Призначенням вказаних платежів є оплата за право вимоги за договором відступлення права вимоги № 1 від 10.05.2018 року (а.с. 93, 94).

Відтак, мотиви, з яких виходив суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, щодо недоведеності факту переходу всіх прав кредитора до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не ґрунтуються на зібраних у справі доказам, оскільки спростовуються встановленими обставинами, зокрема самим договором уступлення права вимоги, витягами із реєстру боржників та оплатністю укладеного між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору.

Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги від ПАТ «Оксі Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свідчить наявність у позивача документів кредитної справи ОСОБА_1 , а саме: кредитні договори № 014/1063/82/0224843 від 23 лютого 2017 року та № 010/0222/82/0435249 від 04 березня 2016 року з додатками, що додавалися представником позивача до позовної заяви.

За таких обставин вважати, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набуло права вимоги до ОСОБА_1 не можна.

Окрім того ст. 204 ЦК України визначає презумпцію правомірності правочину. За її положеннями правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір заборгованості з кредитним договором № 014/1063/82/0224843 від 23 лютого 2017 року становить 40194 грн. 32 коп., з яких: 31860 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 4980 грн. 99 коп. заборгованість за відсотками, 3352 грн. 84 коп. пеня (а.с. 13).

Заборгованість за кредитним договором № 010/0222/82/0435249 від 04 березня 2016 року становить 18522 грн. 94 коп., з яких: 15500 грн. 00 коп. заборгованість за дозволеним овердрафтом, 2606 грн. 25 коп. заборгованість за недозволеним овердрафтом, 416 грн. 69 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 27).

Даний розрахунок відповідачем у відповідності до ст. 81 ЦПК України не спростовано, контррозрахунку не надано.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а рішення суду в силу ст. 376 ЦПК України скасуванню.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., та за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн., з урахуванням задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 014/1063/82/0224843 від 23 лютого 2017 року в сумі 40130 грн. 40 коп. та за кредитним договором № 010/0222/82/0435249 від 04 березня 2016 року в сумі 18522 грн. 94 коп., а всього 58653 грн. 34 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4802 грн. 50 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді