УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду м. Волноваха Донецької області Мохов Є.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Указана справа згідно зі статтею 14 Цивільно-процесуального кодексу України, відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була повторно розподілена та передана на розгляд судді Мохову Є.І.

18 травня 2020 року головуючим суддею у вказаній справі була подана заява про самовідвід, з метою недопущення у позивача сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, оскільки раніше приймав рішення по цивільній справі 221/450/18 за позовом батька позивача ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. Апеляційним судом Донецької області рішення скасовано.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України - суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України - з підстав, зазначених устаттях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

За ч. 2 ст. 40 ЦПК України суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

За таких обставин суд вважає заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Волноваського районного суду Донецької області Мохова Є.І. про самовідвід у справі №221/4216/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.І.Мохов