14.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/1584/20
Провадження № 2/205/1344/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Шавули В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» 02.03.2020 року звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3), у якому посилаючись на викладені обставини просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № GP-5670082 від 17.12.2013 р. у розмірі 140 133,00 грн..

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2020р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач до суду надіслав відзив на позов та заяву про застосування строків позовної давності. У відзиві посилаючись на викладені обставини просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

17.12.2013 року між Акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал» (правонаступником якого Публічне Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_1 на підставі пропозиції укласти договори (оферта) укладено кредитний договір № GP-5670082, відповідно до умов якого останній видано кредит в сумі 49 999,66 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,00% річних, строком користування 60 місяці, з визначеним періодом платежів з 17.12.2013 року по 17.12.2018 року (а.с.6).

Вказана сума грошових коштів, а саме 49 999,66 грн., яка є сумою видачі кредиту за договором №GP-5670082 від 17.12.2013 року, за меморіальним ордером №9092242 від 17.12.2013 року перерахована ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК).

Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.526 Цивільного кодексу України, не виконав свої зобов`язання за договором належним чином.

19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», відповідно до виписки з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПАТ «Перший Український міжнародний банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал», згідно виписки та Статуту.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, ПАТ «ПУМБ» направило з рекомендованим повідомленням на її адресу за вих. №161 від 01.02.2018 року письмову вимогу (повідомлення), в якій вказано, що ОСОБА_1 має станом на 01.02.2018 року заборгованість у сумі 65 334,46 грн., яку необхідно сплатити в строк до 08.02.2018 року. Вказана вимога позичальником ОСОБА_1 виконана не була (а.с.7).

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ «Перший Український міжнародний банк», встановлено, що станом на 03.02.2020 року ОСОБА_1 має не погашену заборгованість за кредитним договором №GP-5670082 від 17.12.2013 року, в сумі 140 133,00 грн., яка складається із:

- 24 498,89 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3 335,36 грн. - заборгованість за процентами;

- 29 547,23 грн. - заборгованість за комісією;

- 82 751,52 грн. - штрафні санкції.

Згідно зі ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стст.530, 631 ЦК).

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили кінцевий строк повернення кредиту до 17.12.2018 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів до 17 числа кожного місяця (а.с.6).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст.253 ЦК).

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст..ст.252-255 ЦК.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У даній справі встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості (а.с.6).

Оскільки умовами договору передбачено виконання зобов`язання боржником частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до 17 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Так, ОСОБА_1 припинила виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 11.10.2016 року, у зв`язку із чим у неї станом на 03.02.2020 року утворилася заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до неї лише 02.03.2020 року.

Тому, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Крім того, суд не бере до уваги платежі, які було автоматично списано у 2017-2019 роках банком з рахунку ОСОБА_1 , оскільки відповідач не здійснювала погашення заборгованості у такий спосіб, тобто автоматичне списання суми з картки не є волевиявленням самої особи позичальника.

Таким чином, з урахуванням викладеного, за своїм власним переконанням суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №GP-5670082 від 17.12.2013 року є такими, що заявлені з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 15,16, 525-526, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-268, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений ст.. 354 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В. С. Шавула