Cправа № 127/1728/20
Провадження № 2/127/231/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудої В.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

вимоги позивача: розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, актовий запис № 2039; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в розмірі 1 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини,

в с т а н о в и в :

23 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

У позовній заяві зазначено, що 23 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2039.

У 2014 році подружжя усиновило дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем. ОСОБА_3 являється інвалідом дитинства, потребує догляду та лікувальних заходів.

У даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за сином. Відповідач впродовж року допомоги не надає, разом з позивачем та сином не проживає.

Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси. Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть.

Відповідач інших осіб на утриманні немає, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання сина та утримання позивача.

З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява, у якій останній просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2039, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 23 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5).

Спільне життя у подружжя не склалось, оскільки мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси. Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 55 СК України, чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про розірвання шлюбу є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення.

Суд задовольняючи частково вимогу позовної заяви щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходив з наступного.

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2014 року, усиновлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; внесено зміни в актовий запис про народження № 17 від 21 вересня 2010 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому районі Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області: відомості про батька записати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », відомості про матір записати: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 »; запис прізвища дитини змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »; запис імені по батькові дитини змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »; ім`я дитини « ОСОБА_10 », дату народження дитини « ІНФОРМАЦІЯ_4 » залишити без змін (а.с. 6-7).

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та у графі «батьки» вказано: «батько» - ОСОБА_2 , «мати» - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ч. 3 та ч. 4 ст. 232 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю з дитинства та має захворювання (патологічний стан): легка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що потребують догляду та лікувальних заходів, що підтверджується медичним висновком № 87, наданим КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» та посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 05 червня 2019 року (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд зважає на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітньої дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності та те, що позивач отримує щомісячно державну та соціальну матеріальну допомогу на дитину-інваліда (а.с. 50).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно присудити аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини, то суд задовольняючи частково зазначену вимогу позову виходив з наступного.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється дитиною з інвалідністю з дитинства та має захворювання (патологічний стан): легка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, що потребують догляду та лікувальних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки доглядає за дитиною-інвалідом, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання необхідно присудити аліменти у розмірі 750 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, а також з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 178, 191, 223, 247, 263-265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст. 88, 110, 112, 180, 182, 184, 191 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2039.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1 500 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23 січня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання, у розмірі 750 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, тобто з 23 січня 2020 року та протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 19 травня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк