У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Булах Є.М.

Секретар судового засідання Яковлева О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Величко Михайло Михайлович (місцезнаходження: 73003, м. Херсон, пров. Готельний, оф. 101) про відвід судді Кузьміної О.І. у справі за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміної О.І. перебуває вказана цивільна справа.

14.05.2020 року представником відповідача через канцелярію суду в порядку ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України подано заяву про відвід судді Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміної О.І. у справі №766/18732/19 за вищевказаним позовом.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив:

-18.09.2019 року позовна заява та додатки до неї подані до Херсонського міського суду Херсонської області та відповідно до автоматичного розподілу потрапила у провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміної О.І., яка станом на теперішній час здійснює розгляд цивільної справи. Вказане викликає обґрунтований сумнів у неупередженості судді Кузьміної О.І., оскільки сторона Позивача декілька разів зверталась до суду та лише коли справа потрапила до вказаної судді, сторона Позивача припинила направляти заяви про повернення матеріалів позовної заяви. Тобто, сторона Відповідача вважає, що сторона Позивача вчиняла вищевказані дії лише для того, щоб матеріали справи потрапили саме до судді Кузьміної О.І.;

-03.02.2020 суддею Кузьміною О.І. було задоволено заяву Відповідача про виклик свідка ОСОБА_3 . Під час подання вказаної заяви Відповідач повідомила, що свідок, у зв`язку із службовою необхідністю, а саме відбуття у морський рейс на чотири місяці. Виклик свідка було здійснено на 07.02.2020. Проте, з`явитись на вказане засідання Представник Відповідача з поважних причин не зміг. Засідання було перенесено на 21.02.2020. Тобто, вже після відбуття свідка за межі України. Крім того, суддя Кузьміна О.І. продовживши розгляд справи фактично ігнорує питання щодо вказаного свідка. Зауваження Сторони Відповідача про неможливість повного та всебічного дослідження обставин справи без допиту вказаного свідка суддею до уваги не були прийняті. Таким чином, суддя Кузьміна О.І. визначивши ОСОБА_3 свідком у вказаній справі (тобто, особою, яка володіє відомостями по справі) не вирішила станом на теперішній час питання його участі у судовому засідання, що може призвести до не повного встановлення обставин справи, які мають істотне значення;

-22.04.2020 представником Відповідача заявлено клопотання про витребування доказів. Проте, у задоволені вказаного клопотання суддею Кузьміною О.І. було відмовлено. Сторона Відповідача вважає таке рішення необґрунтованим. Крім того, у резолютивній частині ухвали від 22.04.2020 про відмову у задоволені клопотання про витребування доказів зазначено, що вона підлягає оскарженню до Апеляційного суду Херсонської області. Сторона Відповідача вважає, що такими діями, суддя Кузьміна О.І. навмисно вводить в оману учасника процесу, оскільки вказаний суд припинив своє існування. Крім того, відповідно до положень ст. 353 ЦПК України, вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

-28.04.2020 Представником Відповідача подано апеляційну скаргу до Херсонського апеляційного суду на ухвалу судді Кузьміної О.І. від 22.04.2020 якою відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. 13.05.2020 ухвалою Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу Представника Відповідача було повернуто у зв`язку із неможливістю оскарження такої ухвали окремо від рішення суду. Всупереч вимогам ч. 3 ст. 359 ЦПК України 08.05.2020 суддя Кузьміна О.І., без прийняття вказаної ухвали судом апеляційної інстанції та вирішення питання про витребування матеріалів справи направила до Херсонського апеляційного суду копії матеріалів справи. Тобто, на думку Сторони Відповідача, суддя Кузьміна О.І. безпідставно (без будь-якої правової підстави) виготовила копії матеріалів справи, які стосуються оскаржуваної ухвали, засвідчила їх та направила до Херсонського апеляційного суду;

-23.04.2020 Стороні Відповідача стало відомо, що 05.02.2020 ухвалою Третьої дисциплінарної палати Вищої Ради Правосуддя №302/3дп/15-20 щодо судді Кузьміної О.І. відкрито дисциплінарну справу. Сторона Відповідача вбачає в діях судді Кузьміної О.І . аналогічні дії, які також можуть призвести до порушення прав і основоположних свобод, що призведе до істотних негативних наслідків. Вищевказане додатково підтверджує сумніви і побоювання Відповідача у неупередженості та об`єктивності судді Кузьміної О.І.;

-після закінчення судового засідання, яке відбулося 22.04.2020 виходячи із кабінету судді Кузьміної О.І. у якому відбувалось судове засідання, Представник Відповідача став свідком, як останньою здійснювалось консультування Представника Позивача з правових питань, що мають відношення до цивільної справи №766/18732/19. Вказаний факт може бути підтверджено Представником Відповідача. Сторона Відповідача вважає вказані дії судді Кузьміної О.І. неприпустимими та такими, що свідчать про упередженість судді та порушення принципу рівності сторін, а також завдань головуючого судді в ході процесу.

За таких обставин, представник відповідача вважає, що суддя Кузьміна О.І. вчиняє недопустимі для професійного судді дії, які не узгоджуються із вимогами Національного та Міжнародного законодавства.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.05.2020 року справу передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України, з посиланням на необґрунтованість заявленого відводу..

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.05.2020р. заяву про відвід передано для вирішення судді Булах Є.М.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд вважає можливим проводити розгляд питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, суд приходить до наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частинами 1, 2 ст. 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні (п. п. 126, 127) у справі «Агрокомплекс проти України» (Заява № 23465/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно питання «безсторонності» у розумінні пункту 1 статті 6, в усталеній практиці Суду чітко визначено, що стосовно цієї вимоги існують два критерії: суб`єктивний і об`єктивний. Передусім, суд має бути безстороннім з суб`єктивної точки зору, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-яку особисту прихильність або упередженість чи зацікавленість. Якщо немає доказів протилежного, діє презумпція особистої безсторонності. По-друге, суд має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору - тобто, забезпечувати достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву з цього приводу (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Кіїскінен проти Фінляндії» (Kiiskinen v. Finland), заява № 26323/95, ECHR 1999-V (витяги)). Зокрема, при застосуванні об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки самих суддів, безсумнівні факти, що можуть служити підставою для сумніву в їхній безсторонності (див. рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [ВП], заяви № 39343/98 та інші, п. 191, ECHR 2003-VI).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

При вирішенні питання щодо наявності у певній справі обґрунтованих підстав для сумніву у дотриманні цих вимог, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можна вважати такий сумнів об`єктивно обґрунтованим (див. зазначене рішення у справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands), п. 194).

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У своїй заяві про відвід заявник зазначає про сумніви у неупередженості судді під час розгляду справу через начебто порушення позивачем порядку подання позовної заяви і визначення судді для розгляду справи, з цього питання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Підстав вважати, що визначення складу відбулось з порушенням вимог процесуального закону, Положення про автоматизовану систему документообігу суду чи Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Херсонському міському суді Херсонської області суд не вбачає.

З наведених заявником у заяві інформації щодо спілкування судді зі сторонами після судового засідання, що на думку заявника дає підстави вважати про неупередженість судді, судом встановлено, що такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях і за відсутності підтвердження з боку заявника належним обґрунтуванням - є недоведеними, оскільки судом не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді стосовно жодної сторони у справі, крім того, відшукана та встановлена заявником обставина існування порушеного дисциплінарного провадження відносно судді Кузьміної О.І . і посилання заявника на цю інформацію, як на підтвердження заявлених доводів ніяким чином не свідчать про неупередженість та необ`єктивність судді, а відтак і про наявність будь-яких підстав для відводу у справі, що розглядається.

Оцінивши обставини, на які посилається відповідач як на підставу виникнення у нього сумнівів щодо неупередженості та необ`єктивності судді Кузьміної О.І. стосовно процесуальних дій вчинених суддею, суд вважає, що в поданій заяві про відвід фактично оскаржуються процесуальні рішення судді, що не є підставами для відводу, оскільки незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про те, що відсутні підстави вважати, що головуючий суддя Кузьміна О.І. є неупередженою або необ`єктивною при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що свідчить про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність відмови у його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Величко Михайло Михайлович про відвід судді Кузьміної О.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Передати справу до Відділу документального забезпечення і діловодства Херсонського міського суду Херсонської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19.05.2020 року.

Суддя Є.М.Булах