Справа № 205/4171/15-к
№ 6/183/91/20

У Х В А Л А
15 травня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області подання старшого державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Корєлої Ольги Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , -
13 травня 2020 року старший державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспортного документа, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
В обґрунтування свої заяви державний виконавець зазначає, що навиконанні в Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 205/4171/15к від 13.02.2018 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди532 612,05 грн..
20.12.2019 року державним виконавцем, керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№ 60925674 та направлено сторонам до відома.
Відповідно до відповіді ДФСУ та УПФУ боржник не має відкритих рахунків у банках, проте, з метою забезпечення виконання рішення суду, 21.12.2019 року державним виконавцем винесена та направлена постанова про арешт коштів боржника до банківських установ, від яких, станом на 05.05.2020 року надійшли відповіді про відсутність коштів на відкритих рахунках боржника або про відсутність боржника серед клієнтів банку. Постанови про арешт коштів боржника повернулися без виконання.
Також, інформація стосовно боржника, щодо сум доходу нарахованого податковим агентом на користь боржника відсутня, останній не працевлаштований за трудовим та цивільно-правовим договором, пенсію не отримує. Відповідно до проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно.
На виклик державного виконавця, який було направлено рекомендованим листом, боржник не з`явився. Декларацію про майновий стан та доходи не надав.
Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає жодних заходів щодо виконання своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Об`єктивних причин для невиконання рішення суду (хвороба, наявність інвалідності тощо) не було встановлено.
Відповідно до виконавчого документа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 .
В свою чергу, в ході проведення виконавчих дій, в межах ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», з метою перевірки майнового стану боржника за місцем його фактичного мешкання державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. За вищевказаною адресою мешкають треті особи, які нещодавно придбали будинок і з боржником стосунків не підтримують, але при останньому спілкуванні, що відбувалось на початку 2018 року, останній повідомляв, що має намір виїжджати за межі України.
Крім того, відповідно до відповіді Державної міграційної служби України боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданим 09.12.2010 органом видачі 8501 та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 23.01.2018 року органом видачі 8089, що підтверджує намір боржника покинути межі країни.
За таких обставин, посилаючись на вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також на п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань за рішенням суду.
Розгляд даного подання, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, здійснюється негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
В судове засідання старший державний виконавець Корєла О.М. не з`явилася, надавши заяву про розгляд подання за її відсутності, одночасно просила задовольнити подання із наведених у ньому підстав.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд вивчивши подання, дослідивши подані до нього письмові докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 532 612 грн. 05 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (а.с.11-12).
Постановою старшого державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Корєлої О.М. від 20 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №205/4171/15к від 13.02.2018 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 532 612,05 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, АСВП № 60925674 (а.с. 6). Вказана постанова направлена сторонам виконавчого провадження 20 грудня 2019 року (а.с.5).
Так, право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. В той же час, Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Пунктом 5 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 ч.5 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Тобто ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
За змістом ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
У відповідності до ч.3,4 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.
В судовому засіданні встановлено, що боржник ОСОБА_1 з моменту винесення судового рішення, в ході його примусового виконання Новомосковським міськрайонним відділом ДВС не вчиняв жодної дії щодо повернення боргу ОСОБА_2 .
Згідно відомостей з Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду боржник відкритих рахунків немає, пенсію не отримує (а.с.40-45).
З метою забезпечення виконання рішення суду, 21.12.2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена до більше як десяти банківських установ (а.с.15). При цьому, за даними банківських установ станом на 05.05.2020 року боржник немає відкритих рахунків та не є клієнтом банку (а.с.20-31), а тому постанова про арешт коштів боржника, яка направлялася до банківських установ, повернулася без виконання.
В ході проведеної державним виконавцем перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 (а.с.34,38,39) даних про реєстрацію за останнім права власності на рухоме та нерухоме майно не встановлено.
Крім того, як зазначив заявник, за її викликом, направленого рекомендованим листом, боржник не з`явився, декларацію про майновий стан та доходи не надав.
Так, в матеріалах справи міститься акт державного виконавця від 03.03.2020 року, з якого вбачається, що державним виконавцем за місцем фактичного мешкання боржника здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що за вказаною адресою мешкають треті особи, які нещодавно придбали будинок і з боржником стосунків не підтримують, але при останньому спілкуванні, що відбувалось на початку 2018 року, останній повідомляв, що має намір виїжджати за межі України (а.с.46).
Станом на 14.01.2020 року, за даними відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області боржник зареєстрованим не значиться (а.с.35).
Згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 10.01.2020 року боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 09.12.2010 органом видачі 8501 та другим діючим паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 23.01.2018 року органом видачі 8089 (а.с.37).
Таким чином, встановлення наявності зобов`язання у боржника, в даному випадку грошового зобов`язання щодо сплати боргу, та факту ухилення останнього від його виконання (бездіяльність, свідоме невиконання зобов`язання), дозволяють при вирішенні подання керуватись положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», згідно з якою громадянинові України, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо такий громадянин ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов`язань.
На думку суду, боржник маючи можливість періодичного перетину кордону України, не маючі будь яких доходів, рухомого та не рухомого майна на території України, на яке можливо звернути стягнення, жодних дії для погашення заборгованості не вчиняє, а отже умисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. А будь яких даних, які б свідчили про те, що боржнику ОСОБА_1 об`єктивні обставини заважать виконати рішення суду, судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, -
Подання старшого державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , - задовольнити.
Тимчасово обмежити виїзд за межі України, без вилучення паспортного документа, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до фактичного виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №205/4171/15к від 13.02.2018 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 532 612,05 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Сорока О.В.