КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1645/18
Провадження № 2/534/38/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2020 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Ребриної О.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства « Мічурінець» про відшкодування шкоди завданої неправомірними діями,
встановив:
Ухвалою суду від 08.11.2018 (а.с.29) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 25.02.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 №005520 ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0529 га (а.с.6).
Відповідно до членської книжки СО «Мічурінець» ОСОБА_1 надано ділянку 4,0 м? (а.с. 7).
Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30.10.2017, відділенням поліції № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, було встановлено, що опитана на час досудового слідства ОСОБА_3 , пояснила, що є головою правління ГО СТ«Мічурінець» і плити перекриття для ремонтну насосної станції СТ «Мічурінець» були взяті зі свинарника , який перебуває на балансі СТ «Мічурінець» і розташований на 12 алеї садового товариства, споруда свинарника межує з ділянкою АДРЕСА_1 НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 (а.с.16).
Окрім цього, до матеріалів справи приєднано розписку від 15.07.2003, відповідно до якої ОСОБА_4 власник приміщення бувшого свинарника розташованого на алеї № НОМЕР_3 с/о «Мічурінець» продав вказане приміщення ОСОБА_1 (а.с.12).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до положення ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1,4 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Порядок використання та розпорядження землями садівницького товариства встановлено ст.35 Земельного кодексу України. Відповідно до ст.36 Конституції України громадяни України мають право на об`єднання в громадські організації, у тому числі й садівницькі товариства.
Діяльність таких товариств регулюється їх статутами, прийнятими загальними зборами членів товариств і зареєстрованих у встановленому порядку. З моменту державної реєстрації садівницькі товариства набувають статусу юридичної особи.
Землі садівницького товариства складаються із земельних ділянок, що належать (передаються) на праві власності громадянам України або ж на праві оренди громадянам України, громадянам іноземних держав та особам без громадянства в межах не більше 0,12 га кожному члену товариства, та із земель загального користування, розмір яких визначається потребами забезпечення обслуговування земельних ділянок садоводів.
Землі загального користування є власністю садівницького товариства, їх розмір визначається проектами відведення земельних ділянок та іншими землевпорядними документами, що посвідчують право власності товариства на земельну ділянку. До земель загального користування належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями, спорудами та іншими об`єктами загального користування.
Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств відповідно до ч. 6 ст. 35 Земельного кодексу України.
Суд звертає увагу на те, що позивачем на підтвердження того, що господарське приміщення (бувший свинарник) на алеї № НОМЕР_3 належить саме йому надано лише розписку, однак суду не надано документів, які підтверджують його право власності на вказане приміщення та земельну ділянку на якій розташоване вказане приміщення. Також з наданих до суду письмових доказів не вбачається статус земельної ділянки, її належність (або неналежність) до земель садівницького товариства.
Позивачем не надані докази того, що розташована господарська будівля (колишній свинарник) розташований саме на належній йому земельній ділянці. Не представлено належних доказів щодо розміру спричиненої йому, за його твердженням, матеріальної шкоди.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, ст. 89 ЦПК України.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як наслідок, для відшкодування шкоди за правилами та приписамист.1166 ЦК України, необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди та причинний звязок. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії. Наявність шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, що завдала шкоду.
Отже, для задоволення позову про стягнення з ГО СТ «Мічурінець» матеріального збитку відсутні наступні умови - неправомірність поведінки та дій відповідача, а саме, вина, та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою позивачу шкодою, оскільки право власності позивача на будівлю, яка розташована в СТ «Мічурінець» на алеї № НОМЕР_3 не доведено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди є необґрунтованими, оскільки факт завдання позивачу майнової шкоди в результаті винних дій відповідача не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та позивачем не надано будь-яких доказів на обґрунтування, викладеного в позові, враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 81,83,89,95,263,268 ЦПК України, суд -
В позові ОСОБА_1 до Садового товариства « Мічурінець» про відшкодування шкоди завданої неправомірними діями - відмовити .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строк щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Повне найменування відповідача:Садове товариство «Мічурінець», адреса: 39800, Полтавська область, місто Горішні Плавні, вул. Будівельників, 19, 2 .

Суддя Т.О.Куц

Повний тект рішення виготовлено 15.05.2020