Справа№ 953/2309/20
"19" травня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Лях М.Ю.,
при секретарі - Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначає, що вони з відповідачем з 2013 року перебували у фактично шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3 . Відповідач визнав своє батьківство відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2015 році відносини між нею та відповідачем були припинені. Перший час відповідач добровільно допомагав та надавав кошти на утримання дитини. Згодом така допомога стала носити нерегулярний характер, а з 2016 року відповідач зовсім перестав допомагати матеріально доньці. Дитина від народження зареєстрована та проживає з позивачем, з 2016 року повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не допомагає матеріально. Відповідач знаходився в Україні на навчанні, згодом збирався залишитись в Україні постійно. Він офіційно не працював, хоча був забезпечений. Під час спільного проживання вони проживали у квартирі за місцем її реєстрації, після припинення відносин відповідач виїхав до гуртожитку. Зазначає, що відповідач мав періодичний заробіток безпосередньо в Україні, пов`язаний із допомогою та співпрацею із співвітчизниками, також отримував допомогу від родичів. Інших дітей відповідач не мав, мав добрий стан здоров`я. Тому виходячи з викладених обставин, а також розміру матеріальної допомоги, яку він надавав раніше, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500.00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін.
В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити.
Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Харкова, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав.
Враховуючи, що відповідач повідомлявся належним чином про місце і час судового засідання до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань до суду не надходило, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та у відповідності до положень ч.4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Судом встановлено, та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській обл., що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 239, батьками записані: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 .
Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 06.05.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів на утримання дітей є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків звільнення від доказування.
Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, письмові матеріали справи, оцінивши докази як кожен окремо так і в сукупності, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.1 ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.
Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України.
При розгляді даної справи про стягнення аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК роз`яснює відповідачу відповідальність за прострочення сплати аліментів.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені, стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 5 , 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Йорданії, посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову, тобто з 11.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Йорданії, посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Йорданії, посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_4 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Йорданії, посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_4.
Суддя -