Справа №428/3915/20
Провадження №2-к/428/1/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 р. Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

встановив:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Розглянувши подане клопотання, вважаю за необхідне повернути його заявнику з наступних підстав.

Відповідно до п.5.1 розділу 5 «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п.5.3 розділу 5 зазначеної «Інструкції», іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст.471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею 472 ЦПК України передбачено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» передбачає, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право в Україні» можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999р. «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст.466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що клопотання подано без додержання вимог, викладених у ст.466, 472 ЦПК України.

Так, заявником в клопотанні не зазначено мотиви подання клопотання. Крім того, до клопотання не додано засвідченого відповідно до законодавства перекладу доданих до клопотання документів українською мовою.

Відповідно до ч.4 ст.466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документам, що додані до нього, особі, яка його подала.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню слід залишити без розгляду та повернути разом із документами особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст. 258-260, 466, 472 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню залишити без розгляду та повернути разом із документами заявнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що після усунення обставин, які зумовили повернення клопотання, він може звернутись до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя