Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 1986 року до 02 травня 2019 року проживав разом з ОСОБА_2 як чоловік та жінка в будинку АДРЕСА_1 . Протягом цього часу вони вели сумісне господарство, мали взаємні права та обов`язки, піклувались одне про одного, відносини офіційно не реєстрували, бо не надавали цьому значення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 12/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області від 12.11.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було подано документів, що підтверджують його родинний зв`язок з померлою. Позивач являється спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , як особа яка проживала зі спадкоємцем однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини. Інші спадкоємці після ОСОБА_2 смерті відсутні. Враховуючи викладене, просив встановити факт його спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом більш ніж п`ятьох років до часу відкриття спадщини, а саме з 1986 року по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати спадкоємцем четвертої черги.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Щодо про визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги зазначила, що вказана вимогу повторює першу, у зв`язку з чим необхідність у її задоволенні відсутня.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути визнані факти, що призводять до виникнення, зміни чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у тому числі, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в п.21 постанови від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з Акту про фактичне проживання №1333, посвідченого 14.11.2019 року головою КСН «МКР Курчатово», ОСОБА_1 з 1986 року по теперішній момент постійно проживає в будинку АДРЕСА_1 . Вказаний період часу проживав в будинку однією сім`єю разом з ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді Кальміуського районного у м.Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.02.2020 року, останній шлюб ОСОБА_2 розірвала 10.02.1985 року. ОСОБА_1 розірвав шлюб 11.11.1980 року.

Як вбачається з довідки КСН сел. «Україна» від 10.02.2014 року, ОСОБА_1 в дійсності проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

В судовому засіданні була оглянута медична картка ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній лікується в КЛПУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м.Маріуполя» та обліковується за адресою: АДРЕСА_1 .

Також були оглянуті надані стороною позивача фотознімки, на яких зображені ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали аналогічні пояснення та вказали, що доводяться ОСОБА_1 сусідами. Знають його тривалий час, оскільки він постійно мешкав з ними по сусідству в будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 приблизно з 1986 року. Зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали гарні відносини, проживали як чоловік та дружина, вели сумісне господарство. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи в будинку. Бачили, як вони разом здійснюють купівлю продуктів харчування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.05.2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №698.

Витрати по похованню ОСОБА_2 поніс ОСОБА_1 , що підтверджується договором-замовленням №1915 на організацію та проведення поховання від 04.05.2019 року, накладною, а також чеками від 04.05.2019 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді 12/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.10.1997 року.

Співвласниками 12/25 часток будинку згідно свідоцтва про право власності також являються:

- батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , який згідно свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №264, виданий Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя;

- брат ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , який згідно свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1005, виданий Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області,

- син ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , який свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №1518, виданий Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області

Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.08.2019 року №089-23.01-00698, від 06.08.2019 року №089-23.01-00708, від 19.08.2019 року №089-23.01-00697, від 14.08.2019 року №089-23.01-00696, станом на дату смерті рідних ОСОБА_2 , а саме батька ОСОБА_7 , брата ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 остання була зареєстрована з ними за однією адресою.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області від 12.11.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було подано документів, що підтверджують його родинний зв`язок з померлою.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, зведеної до майна померлої ОСОБА_2 , із заявою при прийняття спадщини звертався лише ОСОБА_1 .

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, з метою дотримання спадкових прав позивача, зважаючи, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту проживання позивача з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років без реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Як було зазначено вище, особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини відносяться до четвертої черги на спадкування згідно вимог закону, а саме ст.1264 ЦК Україна, у зв`язку з чим необхідність у додатковому визнанні ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги відсутня, оскільки це випливає із норм законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, ст. ст. 89, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом більш ніж п`ятьох років до часу відкриття спадщини, а саме з 1986 року по дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко