Дата документу 27.03.2020
Справа № 334/6519/19
Провадження № 2-о/334/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приватний нотаріус Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просять встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Мотивує свої вимоги тим, що після смерті матері залишилося майно, яке заявник має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Заявник звернувся до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що ненадані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус рекомендував заявнику звернутися до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення особистих майнових прав.

Сторони зазначені у заяві повідомленні про час і місце розгляду справи до суду не прибули, на адресу суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)

Згідно з довідкою від 30 серпня 2019 року, виданою ОСББ «Дніпровські Каштани», заявник: ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 та на цей час проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13)

Відповідно до заповіту, складеного 14 грудня 1993 року у м. Запоріжжя та посвідченого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори Корицьким О.Д. реєстр№4-204, ОСОБА_2 заповіла свою квартиру АДРЕСА_2 сину ОСОБА_1 . (а.с.12)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2019р. № 497/02-31 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що, не надані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. (а.с.18)

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту заявником необхідно для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, заявник є спадкоємцем за заповітом.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачає, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що достовірно встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1234, 1235, 1296, 1297 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приватний нотаріус Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті останньої.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.М. Гнатюк