Справа № 486/2165/19
Провадження № 2/486/218/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Архіповій К.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

без участі позивача

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітй. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24.10.2010 року до 18.07.2019 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а витрати кожного місяця складають приблизно 9 000 грн., що становить більше половини її місячного доходу, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з урахуванням інфляції, щомісячно, до повноліття дітей.

05.02.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що суму у розмірі 9 000 грн., яку вказує позивач, як витрати на утримання дітей, вважає не обґрунтованою, оскільки діти відвідують безкоштовно школу та дитячий садок, окрім того він регулярно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей та на оплату орендованої квартири в м. Одеса. Вказує, що з розміром аліментів у вигляді 1/2 частини всіх виді доходу категорично не згоден, оскільки офіційного місця роботи він не має, дохід його носить не регулярний та мінливий характер, окрім того на його утриманні знаходиться батько, 1944 року народження, який переніс хірургічне втручання у зв`язку з переломом кістки плеча, що потребувало значних матеріальних коштів. На підтвердження долучив до матеріалів справи відповідні медичні довідки. У зв`язку з викладеним зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого Державним бюджетом на 2020 рік, а саме, на утримання доньки ОСОБА_4 , 2012 року народження у розмірі 1 109.00 грн., а на утримання доньки ОСОБА_5 , 2015 року народження, у розмірі 900.00 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до їх повноліття (а.с. 17-21).

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, телефоном повідомила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у відзиві на позовну заяву та просив про часткове задоволення позову, зазначивши, що не заперечує проти виплати аліментів на утримання дітей, у розмірі 50% встановленого Державним бюджетом на 2020 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позицію відповідача ОСОБА_1 , та з урахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого заробітку, також просив суд про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі.

З`ясувавши правову позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з копії рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.07.2019 року про розірвання шлюбу, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року (а.с. 7).

Мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 нардження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8, 9).

Позивач вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами другою та третьою статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати по утриманню дітей та забезпечувати прожитковий мінімум для кожної дитини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач скористалась своїм правом та звенулась з позовом про стягнення аліментів.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідач вказує, що оскільки не має постійного місця роботи та сталого заробітку, не заперечує проти сплати аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 50% встановленого Державним бюджетом на 2020 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Протилежне в судовому засіданні не встановлено.

На підставі ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Законом України "Пpo Державний бюджет нa 2020 рік" передбачено, що прожитковий мінімум складає: на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 року - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн.; на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв, починаючи з січня 2020 року - 2218 грн., з липня - 2318 грн., з грудня - 2395 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.7, ч.8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Так, визначаючи розміру аліментів суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 не має постійного місця роботи, сталого заробітку, на його утриманні перебуває батько похилого віку, який потребує сторонньої допомоги, що підтверджується відповідним копіями документів (а.с. 22, 23, 24), а тому суд вважає недоцільним стягнення з нього аліментів у частці від заробітку чи доходу.

З огляду на викладене, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених в ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням віку дітей та встановленого Законом прожиткового мінімуму суд вважає, що з відповідача на утримання дітей підлягають стягненню аліменти: на утримання доньки ОСОБА_4 , 2012 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 1 109 грн., на утримання доньки ОСОБА_5 , 2015 року народження у розмірі 900 грн..

На думку суду зазначений розмір аліментів у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору на підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Одночасно суд вважає за доцільне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 2-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селища Бородіно Тарутинського району Одеської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 00 коп., на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень 00 коп., починаючи з 24 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця селища Бородіно Тарутинського району Одеської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір розміром - 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін

Повний текст рішення складено 22.05.2020 року.