Справа № 263/4318/19
Провадження № 2/263/183/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., за відсутністю сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2019 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі. 06.05.2010 р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.05.2010. Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки дитина проживає з позивачем, перебуває на її утриманні просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісячно до повноліття.

25.04.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позов залишено без руху та запропоновано позивачу в строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки, які були допущені при подачі подання до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.05.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило.

Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

Відповідач неодноразово протягом 2019-2020 р. надав заяви про відкладення розгляду справи, обумовлені необхідністю зверненням за юридичною допомогою та отриманням додаткових документів, однак до призначеної дати розгляду справи відповідачем до суду додаткові докази не надані. Своїм правом щодо надання відзиву з моменту отримання копії позовної заяви з додатками, а саме з 18.07.2019 р. останній не скористався та відзив не надав.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області від 15.10.2002 р., ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 956.

Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання матері з дитиною № 028-13.07-02025 від 02.04.2019 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрована її дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Визначення аліментів в твердій грошовій сумі, за обставин справи, узгоджується з приписами ст. 184 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум станом на 1 січня 2020 року, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218,00 гривень.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків і будучи батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218,00 грн., щомісячно і до повноліття дитини.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі ст.ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2218,00 гривень, що підлягає індексації, щомісячно, починаючи з 22.03.2019 р. та до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ,.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса мешкання: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Киян