КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/5264/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Соловей Г.В.
381/1425/19 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

20 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року в справі за позовом Заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади села Велика Снітинка Фастівського району Київської області до Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення ради та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння ,-

у с т а н о в и в :

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив визнати недійсним рішення Великоснітинської сільської ради від 06.03.2018 року №4.1-XXV-VII про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0149 та передачі у власність цієї земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території села Велика Снітинка Фастівського району Київської області; витребувати на користь територіальної громади села Велика Снітинка Фастівського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01: 004:0149 , яка знаходиться на території села Велика Снітинка Фастівського району Київської області.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року позов Заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури залишено без задоволення.

Не погодившись з указаним рішенням суду, Прокурор Київської області 03.02.2020 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою суду від 21.02.2020 року залишена без руху з тих підстав, що вона оплачена судовим збором не в повному обсязі. При цьому судом, з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та норми Закону України «Про оцінку земель», роз`яснено, що для правильного визначення суми судового збору, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна (звіт експертної грошової оцінки) та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру з розрахунку 150 %ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1,5 % від ціни позову, але не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

17.03.2020 року до суду апеляційної інстанції від в.о. прокурора Київської області надійшов лист, у якому він зазначив, що розрахована та сплачена прокуратурою Київської області згідно з платіжним дорученням №133 від 04.02.2020 сума судового збору за подання апеляційної скарги в даній справі у розмірі 5763,00 грн. є такою, що в повній мірі відповідає положенням Закону України «Про судовий збір».

Тобто, фактично заявник не погодився із ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.02.2020 року та її вимоги не виконав, унаслідок чого мав право включити свої заперечення щодо неї до касаційної скарги, у разі визнання його апеляційної скарги неподаною та її повернення з підстав невиконання вимог ухвали суду від 21.02.2020 року.

Разом з тим, у вказаному листі в.о. прокурор Київської області також зазначає, що органи прокуратури фінансуються виключно із державного бюджету, будь-які інші кошти не можуть бути витрачені органами прокуратури для сплати судового збору, розрахованого не у відповідності до вимог спеціального Закону, керуючись ст. ст. 133, 136 ЦПК України, просить вирішити питання щодо перерахунку суми судового збору за подання даної апеляційної скарги та визначити остаточну його суму у розмірі 5763,00 грн. й відкрити апеляційне провадження у справі. Однак, у разі незадоволення цього клопотання, керуючись вимогами ст. ст. 43, 49, 57, ч. 2 ст. 127 ЦПК України, просить продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті ( ч. 2 ст. 8).

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати ( ч. 3 ст. 136 ЦПК).

Хоча вказаними нормами закону не передбачено такого клопотання як перерахунок суми судового збору, зважаючи на те, що заявник таки при цьому послався на ст. 136 ЦПК України, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне зазначити, що у Постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК ( у редакції ЦПК 2017 року стаття 136) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК( у редакції ЦПК 2017 року стаття 12) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (справа "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia), заява № 26746/05). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи (справа "ФК Мретебі проти Грузії" (FC Mretebi v. Georgia), заява № 38736/04).

Зазначаючи про те, що органи прокуратури фінансуються виключно із державного бюджету, будь-які інші кошти не можуть бути витрачені органами прокуратури для сплати судового збору, розрахованого не у відповідності до вимог спеціального Закону, що є незгодою заявника із правовою позицією суду апеляційної інстанції з питання обчислення суми судового збору, останній будь-яких доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, зазначеному в ухвалі суду від 21.02.2020 року, не надав.

Отже, за вищевказаних обставин у їх сукупності посилання заявника на ст. 136 ЦПК України, є необґрунтованим, унаслідок чого у клопотанні про перерахунок суми судового збору за подачу апеляційної скарги слід відмовити.

Не підлягає задоволенню і клопотання заявника про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Ухвалою від 21.02.2020 року, суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року без руху, надавши строк для виконання виявлених недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали.

Тобто, отримавши 02.03.2020 року копію вказаної ухвали суду, заявник не пізніше 12.03.2020 року включно повинен був виконати вимоги суду.

Частина 2 ст. 127 ЦПК України передбачає, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Разом з тим, продовження процесуальних строків можливе в тому разі, коли виконати певні процесуальні дії неможливо, оскільки виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації.

Проте, заявляючи клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, заявник не вказує на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальної дії у визначений судом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від його волі.

Заявник навпаки, неможливість вчинення процесуальної дії у строк, визначений судом, пов`язує зі своєю незгодою її виконувати з огляду на наявність своєї власної правової позиції з вказаного питання, та заявив клопотання про продовження строку на вчинення процесуальної дії під умовою (задоволення або незадоволення його клопотання про перерахунок суми судового збору), що суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до статті 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

На даний час недоліки апеляційної скарги, про які вказано в ухвалі суду від 21.02.2020 року у визначений судом строк, не виконано - підтвердження про сплату судового збору, за подачу апеляційної скарги, розрахованого належним чином, заявником не подано.

За таких обставин апеляційна скарга Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року підлягає визнанню неподаною та поверненню позивачу відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснюємо, що заявник не позбавлений права повторно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, з одночасним поданням заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 21.02.2020 року у визначений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України , -

у х в а л и в :

Клопотання Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року про перерахунок суми судового збору залишити без задоволення.

Відмовити у задоволенні клопотання Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу Прокурора Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року в справі за позовом Заступника керівника Фастівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади села Велика Снітинка Фастівського району Київської області до Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення ради та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння - визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя : А.О. Чобіток