Справа № 183/342/20
№ 2/183/1983/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Спаської сільської ради, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що її померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.1980 року, належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у зазначеному правовстановлюючому документі не зазначено конкретного номеру та вулиці, на якій розташований спадковий будинок.

В установлений законом строк позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок державним нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що в поданому свідоцтві про право на спадщину, посвідченого 17.07.1980 року на ім`я спадкодавця, зазначена неповна адреса успадкованого будинку - лише с.Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, що не дає можливості встановити адресу розташування об`єкта спадкування згідно наданого документа, а також право власності за зазначеним свідоцтвом не зареєстроване в Новомосковському БТІ.

Таким чином, за вказаних обставин, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, на даний час внести зміни до правовстановлюючого документу не можливо, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.21-22). Відповідною ухвалою суду від 24 березня 2020 року зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.28).

В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.26).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності, з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , у відповідності до якого остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, Чечелівський район, Дніпропетровської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №14/2019, матеріали якої свідчать про те, що, що позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк прийняла спадщину за законом після смерті матері, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с.33), а в подальшому звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с.39), що доводить факт прийняття спадщини позивачем та не потребує додатковому встановленню.

Також в матеріалах спадкової справи міститься копія заповіту від 04.03.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №72 (а.с.38), у відповідності до якого ОСОБА_2 , належну їй земельну ділянку площею 3,1424 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла громадянину ОСОБА_3 .

Даних про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім позивача, матеріали спадкової справи не містять.

Між тим, постановою державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П. від 19 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на будинок АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови у вчиненні вказаної нотаріальної дії стало те, що спадкоємцем було подано до нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, видане 17.07.1980 кору Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за №1423, на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 ), в якому зазначена неповна адреса успадкованого будинку - лише с.Спаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, що не дає можливості встановити адресу розташування об`єкта спадкування згідно наданого документа. Право власності за зазначеним свідоцтвом не зареєстровано в БТІ у встановленому законом порядку (а.с.43).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, суду подано копію свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 17.07.1980 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 /а.с.11/), зареєстрованого в реєстрі за №1423, у відповідності до якого остання являється власником житлового будинку, що знаходиться в с.Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.12). У вказаному свідоцтві дійсно не зазначено повної адреси розташування та конкретного номеру будинку.

В тім, згідно копії технічного паспорту (а.с.13) спадковий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

За даними КП «Новомосковського МБТІ» (зворотній бік а.с.41) право власності за зазначеним свідоцтвом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 в БТІ не зареєстровано.

При цьому, довідкою виконкому Спаської сільської ради №274 від 02.08.2019 року (а.с.41) стверджується, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить померлій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.07.1980 року, зареєстрованого в реєстрі за №1413 та згідно до запису в погосподарській книзі №17.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст.392 ЦК України, яку суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин, як норму права, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, яка втратила чинність 13 грудня 1995 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене Міністерством юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, зареєстроване і Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, реєстрація будинків проводили органи БТІ виконкомів місцевих рад. Об`єктами реєстрації були будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером в межах міст та сіл, що належали , в тому числі громадянам на праві особистої власності. Інструкція втратила чинність 13 грудня 1995 року.

Так, з 01.03.2013 року реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться відповідними реєстраційними службами відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Реєстрація права власності за померлою особою після її смерті неможлива, оскільки відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до вимог ст. 30 Цивільного кодексу України цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, тобто померла фізична особа не має ані цивільної правоздатності, ані цивільної дієздатності.

В свою чергу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справа у своєму листі № 24-753/04/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», коли перші власники належним чином не оформили належне їм право власності та не зареєстрували його в органах БТІ, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, його право має бути визнане в судовому порядку.

Поряд з цим, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутністьобставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, усі надані позивачем докази, свідчать про те, що спадкодавець на законних підставах набула право власності на вказаний вище житловий будинок, але за життя у спосіб встановлений законом не зареєструвала своє право власності в БТІ, але це не припинило її право власності на домоволодіння, за таких обставин, з урахуванням поданого правовстановлюючого документу на спадковий будинок, у якому зазначена неповна адреса розташування будинку, державний нотаріус правомірно прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач позбавлена можливості у повному обсязі оформити спадкове майно.

Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки ОСОБА_2 за життя на законних підставах набула право власності на вказаний вище житловий будинок, а позивач, в свою чергу, прийняла спадщину за законом після смерті матері, а тому до неї, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268, 1278, 392 ЦК України, ст.ст. 4,12,76,81,89,263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається із: літ. «А1» - житловий будинок, загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.; літ. «Б1» - погрібник; літ. «пг» - погріб; літ. «В1» - вбиральня; літ.«Г1» - навіс; №1 - колодязь; №2 - ворота з хвірткою; №3,№4,№5 - огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.