1Справа № 0818/9242/2012 6/335/105/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

представника заявника адвоката Железняк О.В.,

представника боржника адвоката Гуртовенко П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» адвокат Железняк О.В. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування зазви зазначив, що 03.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист по справі №0818/9242/2012 за позовом ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «ТАСКОМБАНК», про звернення стягнення на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості перед АТ «ТАСКОМБАНК».

Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області (виконавче провадження №53209122).

13.08.2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі постанови державного виконавця за заявою стягувача.

Відповідно до акту за фактом проведеного службового розслідування від 16.03.2020 року встановлено, що представником Банку виконавчий лист було отримано 19.08.2019 року, після чого він був втрачений, проведеними заходами його місцезнаходження не встановлено.

На даний час заборгованість перед банком не погашена, а оригінал зазначеного виконавчого листа втрачено стягувачем у вересні 2019 року, що позбавляє стягувача - АТ «ТАСКОМБАНК», пред`явити виконавчий документ до виконання та захистити свої права як кредитора у встановлений законом спосіб примусового стягнення.

Строк пред`явлення виконавчого листа, що був втрачений, становить до 13.08.2022 року.

З урахуванням зазначеного, представник АТ «ТАСКОМБАНК» адвокат Железняк О.В. просить суд замість втраченого виконавчого листа №0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року, видати його дублікат.

04 травня 2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гуртовенка П.А. до суду було подано відзив у якому зазначено про те, що заявником не доведено факт втрати виконавчого листа, а наданий акт за фактом проведення службового розслідування щодо втрати оригіналу виконавчого листа №0818/9242/2012 не дає підстави встановити об`єктивні обставини втрати виконавчого листа та є таким, що складений особами, які прямо зацікавлені у позитивному результаті розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

У судовому засідання представник заявника АТ «ТАСКОМБАНК» адвокат Железняк О.В. на задоволенні заяви наполягав, а представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гуртовенко П.А. просив суд у задоволенні заяви АТ «ТАСКОМБАНК» відмовити у повному обсязі.

Вислухавши представників, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як роз`яснено у Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, при вирішенні питання про видачу дубліката наказу або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. Хибною є практика судів, що не з`ясовували підстав, за якими стягувач чи державний виконавець звертався за отриманням дубліката наказу, та обставин втрати виконавчого листа, не перевіряли дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року у справі №0818/9242/2012 було відмовлено у задоволені позову ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2013 року у справі №0818/9242/2012 апеляційну скаргу ПАТ «ТАСкомбанк» було задоволено. Скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно згідно договору іпотеки № ДЗ 163-08 від 10.04.2008 року із змінами згідно з додатковим договором від 23 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , а саме на: склад (літ. Д2), інструментальні майстерні (літ. Е1, Ж1), виробничі майстерні (літ. З1-2, З2-2), прохідну (літ. К2), адміністративну будівлю (літ. О-2), склад (літ. П), склад (літ. П1), будівлю побутовки (літ. Т1), фарбоцех (літ. Ш, Ш1, Ш2), побутовку (літ. Щ), навіс (літ. Э), що розташовані на земельній ділянці загальною площею 28 479,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Грошові кошти, отримані від реалізації зазначеного майна направити пропорційно в рахунок погашення заборгованості ПП «Промет» перед ПAT «ТАСкомбанк» за кредитним договором № КР 11-2006 від 16.03.2006 року, укладеним між АТ «ТАС-Бізнесбанк» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 890 939, 46 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 530 851,71 грн., заборгованості по нарахованим процентам - 225 231,83 грн., нарахованої пені - 134 855,92 грн.; та за кредитним договором № КР 22-2008 від 10.04.2008 року, укладеним між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 8 123 744,01 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4 431 875,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 2 478 913,32 грн., нарахованої пені - 1 212 955, 69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» сплачені у суді першої інстанції судові витрати в сумі 1 820 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 720,50 грн., а всього 3 540, 50 грн.

На виконання зазначеного рішення суду, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 03.06.2013 було видано виконавчий лист №0818/9242/2012.

Зазначений виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінова І.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.08.2019 року ВП №53209122 виконавчий лист №0818/9242/2012, виданий 03.06.2013 року, було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа. У постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 14.08.2022 року (а.с.185-191).

Відповідно до супровідного листа від 13.08.2019 року, оригінал виконавчого листа №0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року, було направлено на адресу стягувача - АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.184).

Відповідно до Акту за фактом проведення службового розслідування щодо втрати оригіналу виконавчого листа №0818/9242/2012 вбачається, що проведеним внутрішнім службовим розслідування від 16.03.2020 року було встановлено, що представником Банку 19.08.2019 року ОСОБА_2 отримано оригінал виконавчого листа №0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року (боржник ОСОБА_1 ) Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, після чого виконавчий лист до виконання не пред`являвся. Проведеними заходами місцезнаходження виконавчого листа не встановлено. Таким чином, він є втраченим.

Судом встановлено, що виконавчий лист №0818/9242/2012, виданий 03.06.2013 року, на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебуває, його було втрачено працівником стягувача, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду.

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення суду по справі №0818/9242/2012 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно згідно договору іпотеки № ДЗ 163-08 від 10.04.2008 року із змінами згідно з додатковим договором від 23 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , а саме на: склад (літ. Д2), інструментальні майстерні (літ. Е1, Ж1), виробничі майстерні (літ. З1-2, З2-2), прохідну (літ. К2), адміністративну будівлю (літ. О-2), склад (літ. П), склад (літ. П1), будівлю побутовки (літ. Т1), фарбоцех (літ. Ш, Ш1, Ш2), побутовку (літ. Щ), навіс (літ. Э), що розташовані на земельній ділянці загальною площею 28 479,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій виконано.

Також, відсутні відомості про те, що грошові кошти, отримані від реалізації зазначеного майна направлені пропорційно в рахунок погашення заборгованості ПП «Промет» перед ПAT «ТАСкомбанк» за кредитним договором № КР 11-2006 від 16.03.2006 року, укладеним між АТ «ТАС-Бізнесбанк» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 890 939, 46 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 530 851,71 грн., заборгованості по нарахованим процентам - 225 231,83 грн., нарахованої пені - 134 855,92 грн.; та за кредитним договором № КР 22-2008 від 10.04.2008 року, укладеним між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 8 123 744,01 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4 431 875,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 2 478 913,32 грн., нарахованої пені - 1 212 955, 69 грн.

Також, відсутні відомості про те, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» стягнуто сплачені у суді першої інстанції судові витрати в сумі 1 820 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 720,50 грн., а всього 3 540, 50 грн.

Враховуючи викладене, судом встановлені та перевірені обставини втрати виконавчого листа по справі №0818/9242/2012, а також те, що рішення суду є чинним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорам та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки зазначені в частині першої цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пунктів 5, 7 Прикінцевих те перехідних положень цього Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим Законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19.03.1997 року, пункт 40).

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим.

Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі №0818/9242/2012 на час розгляду заяви АТ «ТАСКОМБАНК» не закінчився, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261 ЦПК України, п.п. 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «ТАСКОМБАНК» адвоката Железняк Олега Васильовича про видачу дублікату виконавчого документу - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, замість втраченого виконавчого листа № 0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунакаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.05.2020 року.

Повний текст ухвали виготовлений 12.05.2020 року.

Суддя В.О. Макаров