26.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/9083/19
Провадження № 2о/205/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі : головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Далакян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Дніпровська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 18 жовтня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою (а.с.1-6). В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , але існують розбіжності в зазначенні його прізвища в паспортних документах та свідоцтві про народження, у зв`язку із чим, підтвердити документально родинні відносини із померлою не вдається можливим. Заявник зазначає, що задля належного оформлення спадщини, що відкрилась після смерті матері йому необхідно також, встановити факт постійного проживання із матір`ю.

Враховуючи викладене та посилаючись на обґрунтування своєї заяви, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент її смерті.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с.24).

Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до положень ст..ст.128-129 ЦПК України.

Заявник та його представник адвокат Стадницький С.А. в судове засідання не з`явились.

Заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в особі свого представника, в судове засідання не з`явилась. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника, відповідно до діючого законодавства (а.с.52-55).

Заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі свого представника, в судове засідання не з`явилась. До суду надіслала письмову заяву,в якій просить справу розглядати без участі представника. Проти вимог заяви не заперечує (а.с.36).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила наступне.

Свідок являється дочкою заявника, а померла ОСОБА_2 являлась її бабусею, тобто матір`ю ОСОБА_1 . Бабуся померла в ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 97 років. Зі слів батька знає, що бабуся завагітніла на початку війни від ОСОБА_4 . Після народження дитини, вона записала дитину на своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 ». Після війни ОСОБА_4 повернувся та визнав своє батьківство відносно дитини. Зі слів іншої бабусі, ОСОБА_6 вийшла заміж за ОСОБА_7 , який помер у віці 83 років, вони проживали по АДРЕСА_1 . Разом із ними до одруження проживав її батько - ОСОБА_1 .

Свідок також оглянула аркуші справи 14-18, на яких підтвердила зображення бабусі ОСОБА_2 разом із батьком - ОСОБА_1 .

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім`ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Із актового запису про народження №678 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась дитина чоловічої статі на прізвище « ОСОБА_8 », батьками якої записано лише мати - ОСОБА_9 , українка (а.с.11,12).

Новокодацьким районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Дніпро) надано відомості, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості щодо зміни прізвища громадянином ОСОБА_1 не виявлено (а.с.74).

На праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належала квартира АДРЕСА_2 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 17.03.1998 року (а.с.19, 32).

ОСОБА_2 починаючи з 22.12.1980 року до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстрованим значиться ОСОБА_1 (а.с.31).

Померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно копії паспорту громадянина України, свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про смерть - прізвище ОСОБА_2 зазначено як « ОСОБА_7 » (а.с.7,10,19), у той час коли в актовому записі про народження заявника прізвище померлої зазначено як « ОСОБА_5 », а також самого заявника як « ОСОБА_5 » (а.с.11,12), але в паспортних документах, довідці РНОКПП, свідоцтві про право власності на житло його прізвище зазначено як « ОСОБА_4 ».

Також, суд бере до уваги те, що свідок ОСОБА_3 підтвердила, що на фотознімках разом зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у свою чергу підтверджує родинні стосунки між ними.

Друга Дніпровська державна нотаріальна контора надала інформацію про те, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , із заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилась (а.с.34).

Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Отже, у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні прізвищ заявника та його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у актовому записі про народження дитини №678 від 22.02.1942 року, а саме як « ОСОБА_5 », а в паспортних документах та свідоцтві про смерть прізвище померлої зазначено як « ОСОБА_7 », а заявника - як « ОСОБА_4 » у зв`язку із чим, заявник не має можливості реалізувати свої права на оформлення спадщини, що відкрилась після смерті матері. Крім того, встановлені обставини дають можливість встановити, що заявник та померла ОСОБА_2 проживали разом за адресою : АДРЕСА_1 , до моменту її смерті.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховуючи положення ч.7 ст.294 ЦПК України, та те, що заявник звільнений від сплати судового збору, приходить висновку, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись постановою пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, ст.ст. 4-5, 10-11, 13, 76-81, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Дніпровська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпропетровська, є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент її смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2020 року.

Суддя В.С.Шавула