Рішення

Іменем України

12 травня 2020 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , з яких: 2/4 частки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частка як за членом колишнього колгоспного двору, за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про слухання справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради, Тернопільської області № 09-04/09/616, виданої 19.11.2019 року, № 09-04/09/617, виданої 19.11.2019 року, № 09-04/09/618, виданої 19.11.2019 року, по господарської книги Плебанівської сільської ради № 17 за 1991 1995 років, особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 1991 рік, цілий будинок з приналежними до нього будівлями, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та складається з 3-х членів: ОСОБА_4 (дружина), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 (син), ОСОБА_5 (онука).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 мали кожен право на 1/4 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року).

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_3 , як голові колишнього колгоспного двору належало 1/4 частка вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам належало по 1/4 частці вищевказаного будинковолодіння.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належну йому частку у вказаному майні.

27 лютого 2004 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Плебанівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповів Ѕ житлового будинку, господарських споруд і які належать йому на праві особистої власності, а також все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08 жовтня 2007 року.

27 лютого 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Плебанівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла Ѕ житлового будинку, господарських споруд і які належать їй на праві особистої власності, а також все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_4 не змінювався і не скасовувався.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 народилася від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , та після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Теребовлянської державної нотаріальної контори № 225/02-14 від 31.10.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , після смерті батька батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Вартість вказаного спадкового майна /цілого будинку із господарськими будівлями/ згідно характеристики будинку, будівель та споруд, Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, становить 514 595 грн. (п`ятсот чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять грн.).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивачі фактично вступили в оперативне управління спадковим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, виділивши ОСОБА_1 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ), 1/4 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), та 1/4 частка як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати право власності на вказане майно, виділивши ОСОБА_9 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , на яку вона має право, як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на вказане майно.

Керуючись 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1223,1268 ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Виділити ОСОБА_1 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ), 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), та 1/4 частку на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ), 1/4 частка в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), та 1/4 частку як за членом колишнього колгоспного двору.

Виділити ОСОБА_2 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядається вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: