Справа №701/1529/19
Номер провадження2/701/52/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - Е. М. Киряхно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 4 cерпня 2017 року приватний нотаріус Київської міського нотаріального округу Швець Р. О., за зверненням ПАТ КБ « Приватбанк » виніс виконавчий напис про стягнення з позивачки за несплаченим кредитним договором № CSMWSE00000061 від 03.04.2006 року суму у розмірі 119263,20 грн., з урахуванням: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4022,39 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 32950,22 грн., заборгованість з комісії у розмірі 966, 52 грн., заборгованість з пені у розмірі 81324,07 грн. З даної суми заборгованості позивачка визнає тільки заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4022,39 грн., заборгованість по пені та відсоткам нараховано у сумі 115240,81 грн. з порушенням закону, вона перевищує в 28 раз заборгованість по тілу кредиту та є спірною, крім того з моменту припинення позивачкою виплат минуло більше трьох років у зв?язку з чим термін позовної давності закінчився. При винесені виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у факті безспірності заборгованості. Про вчинення виконавчого напису позивачці стало відомо тільки 06 серпня 2019 року, від державного виконавця Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який виніс постанову про опис та арешт майна боржника, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести засідання без відповідача, на підставі наявних матеріалів справи.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини: 4 cерпня 2017 року приватний нотаріус Київської міського нотаріального округу Швець Р.О., за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» виніс виконавчий напис про стягнення з позивачки за несплаченим кредитним договором № CSMWSE00000061 від 03.04.2006 року суму у розмірі 119263,20 грн., з урахуванням: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4022,39 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 32950,22 грн., заборгованість з комісії у розмірі 966, 52 грн., заборгованість з пені у розмірі 81324,07 грн. (а.с. 5). З даної суми заборгованості позивачка визнає тільки заборгованість по тілу кредиту у розмірі 4022,39 грн., заборгованість по пені та відсоткам нараховано у сумі 115240,81 грн., з порушенням закону, вона перевищує в 28 раз заборгованість по тілу кредиту та є спірною, крім того з моменту припинення позивачкою виплат минуло більше трьох років у зв?язку з чим термін позовної давності закінчився. При винесені виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у факті безспірності заборгованості чим грубо порушив вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1 глави 16 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 №296/5, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того нотаріус при винесені виконавчого напису керувався вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 дія вказаної постанови була скасована і станом на 04 серпня 2017 року вона не діяла. Таким чином нотаріус не виконав вимоги закону не пересвідчився у безспірності заборгованості, не перевірив терміни давності та виніс виконавчий напис, який не підлягає до виконання, так як винесений з порушенням чинного законодавства. Про вчинення виконавчого напису позивачці стало відомо тільки 06 серпня 2019 року, від державного виконавця Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, який виніс постанову про опис та арешт майна боржника. Позивачка, як споживач, отримувала послуги від відповідача і її права захищено ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року з послідуючими змінами. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки. У даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №10660, вчинений приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 04 серпня 2017 року щодо стягнення 119263,20 грн., на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко