ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/250/20 Справа № 803/55/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Ткачеко І.Ю. розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз", за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГРЕЙН АГРО" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз". Заява обґрунтована тим, що у квітні 2020 року вони звернулись до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" з позовом до ТОВ "ЮГРЕЙН АГРО", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 31.03.2016 року в розмірі 319 228,97 грн.

Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі.

Посилаючись на те, що відповідач ТОВ "ЮГРЕЙН АГРО" заборгованість за кредитним договором не погасив, хоча за період який вона виникла мав обігові кошти на рахунку, що на їх думку, свідчить про реальний ризик невиконання рішення, та оскільки наразі ТОВ "ЮГРЕЙН АГРО" має у власності автомобілі які можуть відчужити, що унеможливить виконання рішення, а тому просили суд забезпечити позов у даній справі шляхом накладання арешту на транспортні засоби: автомобіль RENAULT PREMIUM HR420,2001 року випуску та на автомобіль - FRUEHAUF TF 34C1, 1998 року випуску, які зареєстровані 01.03.2019 року за ТОВ "ЮГРЕЙН АГРО".

Розглянувши заяву про забезпечення позову, перевіривши матеріали, додані до неї, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо наявності підстав для забезпечення позову є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходи забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Питання забезпечення позову вирішується без повідомлення учасників справи за правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і находяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таке вжиття заходів забезпечення позову, як накладення арешту на майно, позбавляє відповідача ТОВ "ЮГРЕЙН АГРО" права користування даним майном, в той час коли право власності є непорушним.

Крім того, ціна позову визначена банком у розмірі 319 228,97 грн , в той час коли з наданих заявником документів неможливо встановити вартість автомобілів на які вони просять накласти арешт з метою визначення співмірності заходів забезпечення позову. До заяви не долучено доказів які б свідчили про те, що відповідач з метою утруднення виконання рішення про стягнення з нього заборгованості намагається відчужити вказані автомобілі.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява АТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153,260,381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз", за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГРЕЙН АГРО" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.Ю.Ткаченко