Провадження № 2/752/1309/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.12.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_2 про стягнення з Страхової компанії страхового відшкодування в розмірі 77127,74 гривні, трьох відсотків річних в розмірі 2363,52 гривні, інфляційних втрат в розмірі 4897,56 гривень та пені в сумі 24416,51 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1250 гривень, а також стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 10288,30 гривень, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 07.09.2017 р. ОСОБА_2 було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.06.2017 р. по вул.Кільцевій дорозі, навпроти вул.Зодчих, 68, учасниками якої був транспортний засіб «Хюндай « д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортний засіб «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ,

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до Полісу АК/3474998 з лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 100000 гривень.

Страховиком було здійснено страхове відшкодування в розмірі 22872,26 гривень.

Однак, зазначеної суми страхового відшкодування було недостатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу, в зв`язку з чим позивач замовила проведення авто товарознавчого дослідження, відповідно до якого транспортний засіб визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 244017,08 гривень, а ринкова вартість транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди складає 180100 гривень Також було встановлено, що ринкова вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди складає 69811,70 гривень.

Тобто, вартість матеріального збитку складає 110288,30 гривень.

Позивач посилається на те, що враховуючи ліміт відповідальності Страховика ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повинна була сплатити страхове відшкодування в розмірі 100000 гривень, однак було виплачено лише 22872,26 гривень, в зв`язку з чим різниця підлягає стягненню в судовому порядку.

Також, позивач просить стягнути з Страхової компанії в зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування на підставі положень ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 2363,52 гривні, інфляційні втрати в розмірі 4897,56 гривень та пеню в сумі 24416,51 гривень.

Різницю між розміром матеріального збитку та сумою страхового відшкодування на підставі положень ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з ОСОБА_2

02.01.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі.

29.07.2019 р. позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 10288,30 гривень та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі1250 гривень, а також понесених судових витрат.

Крім того, позивачем 29.07.2019 року подана заява про відмову від позовних вимог до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.10.2020 р. провадження у справі в частині вимог до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» закрито в зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

02.10.2020 р. закрито підготовче провадження.

Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2017 р. по вул.Кільцевій дорозі, навпроти вул.Зодчих, 68, в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої був транспортний засіб «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортний засіб «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ,

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 07.09.2017 р. ОСОБА_2 було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.06.2017 р.

В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст.1188 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» відповідно до Полісу АК/3474998. Ліміт відповідальності Страховика відповідно до Полісу за шкоду, завдану майну третіх осіб встановлено 100000 гривень.

Відповідно до Звіту №6042/12/17, складеного ТОВ «Сател Груп» про визначення вартості матеріального збитку, автомобіль є фізично знищеним і розмір матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, власнику транспортного засобу «Мерседес» становить 180100 гривень, що становить вартість автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 складає 69811,70 гривень.

Вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 1250 гривень (а.с. 117).

Судом встановлено, і це не заперечує позивач, що Страховою компанією була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)..

Отже, з особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Мерседес» підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана власнику пошкодженого транспортного засобу, що становить різницю між вартістю матеріального збитку та сумою сплаченого страхового відшкодування.

Отже, з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 10288 гривень 30 копійок, а також витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1250 гривень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені позивачем, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 10288 гривень 30 копійок, витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1250 гривень, судовий збір в розмірі 122 гривень 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя