УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, про визнання договору довічного утримання недійсним,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2019 року, задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви. Забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., про визнання договору довічного утримання недійсним, до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заборонено проводити реєстраційні дії із зазначеним майном.
20.11.2019 року, засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., про визнання договору довічного утримання недійсним.
Ухвалою суду від 10.10.2019 року провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
21.02.2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.
Як вважає відповідач та зазначає у своїй заяві, ухвала суду підлягає скасуванню, з тих підстав, що позивач ОСОБА_2 , порушуючи приписи п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 43, ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, умисно, з метою введення суду в оману шляхом неповідомлення обставин, що мають суттєве значення, не надав суду при поданні заяви повний обсяг документів, що стосується спірних правовідносин, та підтверджують наявність у нього речових/спадкових прав на нерухоме майно, що є предметом як заповіту, так і договору довічного утримання, а саме не надав жодні документи на підтвердження факту чинності заповіту.
Відповідно до Витягу із спадкового реєстру, заповіт ОСОБА_4 від 11.05.2019 року, яким вона заповіла належну їй квартиру ОСОБА_2 , не є чинним, так як за заявою заповідача від 05.08.2019 року був нею скасований.
ОСОБА_2 у призначене судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи.
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 на задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову наполягають. 13.05.2020 року подали до суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.
Суд ухвалив провести розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Так, із заяви про скасування забезпечення позову вбачається, що відповідач ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову, накладенні судом до подання позовної заяви ОСОБА_2 .
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших майно осіб.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно до ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Звертаючись із даною заявою до суду відповідач ОСОБА_1 мотивував її тим, що
жодні підстави встановлені законом, для обмеження власників майна у вільному розпорядженні належним їм майном відсутні, а також на те, що підстава, на яку посилався позивач при поданні заяви про забезпечення позову а саме заповіт, укладений на його користь ОСОБА_4 є скасованим та не чинним, чим фактично висловив заперечення проти позовних вимог, які можуть бути вирішені лише під час судового розгляду справи по суті про визнання договору довічного утримання недійсним.
Разом з тим суд враховує, що на теперішній час позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., про визнання договору довічного утримання недійсним перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а матеріали справи не містять в собі об`єктивних доказів того, що необхідність в застосованих судом заходів забезпечення позову відпала. Тому суд приходить до висновку, що підстав для скасування заходів забезпечення позову на даний час не має, а заява про скасування заходів забезпечення позову є передчасною.
Таким чином суд приходить до висновку що у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову необхідно відмовити.
Суд звертає увагу, згідно із ч. 6 ст. 158 ЦПК України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 158, 260-261 ЦПК України, п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, який не був присутній під час проголошення - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя В.О. Макаров