Справа № 766/5684/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сауляк Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна, набутого за час шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила визнати квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з належного йому права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Окрім позивача спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які в передбачений законом строк подали заяви до Третьої Херсонської нотаріальної контори про прийняття спадщини сина, на підставі чого була відкрита спадкова справа за №33/2016. До нотаріальної контори також подала заяву колишня невістка позивача, яка є відповідачем по справі ОСОБА_2 , на свою частку в розмірі Ѕ частини в спільній сумісній власності подружжя на спірну квартиру. Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за особисті кошти від реалізації приватизаційних чеків.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Рядчої Т.І. від 23.06.2016 року відкрито провадження у справі.

13.10.2016 року від відповідача до суду надано заперечення на позовну заяву, якими проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість .

Ухвалою від 19.01.2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна, набутого за час шлюбу

Позов обґрунтовано тими обставинами, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який зареєстровано 27.04.1990 року, актовий запис за № 356. У 1997 році було придбано однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1997 року зареєстрованому на товарній Ізумруд» в Книзі реєстрації біржових угод. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.?

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Майдан С.І. від 29.10.2018 року про справі заявлено самовідвід.

05.11.2018 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою від 07.11.2018 року справу прийнято до провадження та призначене судове засідання.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник під час розгляду справи позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Відповідач первісним позовом ОСОБА_2 та її представник під час розгляду справи проти задоволення первісного позову заперечували посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Наполягали на задоволенні зустрічного позову з підстав, викладеному у ньому.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при розгляді справи поклалися на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши надані до суду докази, в тому числі матеріали спадкової справи №33/2016, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.12.1997 року ОСОБА_5 , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого придбав однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1997 року зареєстрованому на товарній Ізумруд» в Книзі реєстрації біржових угод. Вказаний договір зареєстровано Херсонським міжміським бюро технічної інвентаризації 29.12.1997 року в книзі №105 за №41361 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 10).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 15).

Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 27.04.1990 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « ОСОБА_7 », дружині « ОСОБА_7 » (а.с. 36).

З матеріалів цивільної справи № 667/5106/13-ц, наданої на запит суду, убачається, що Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24.07.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який зареєстровано 28.04.1990 року, актовий запис за № 356.

З матеріалів спадкової справи №33/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 встановлено, що 03.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 (а.с. 65).

13.0.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка ОСОБА_5 (а.с. 69).

13.02.2016 року та 03.03.2016 року до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 72, 75).

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР, 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 227 ЦК УРСР, 1963 року, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність». Який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені законом.

За приписами ст. 22 КпШС УРСР (чинного на час придбання спірного майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

За змістом вказаних норм майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. При цьому, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України).

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності. При цьому, тягар доказування, що вказане майно не належить до спільного сумісної власності, покладається на особу, яка заперечує факт набуття майна у спільну сумісну власність.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року № 6-843цс17.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 посилається на те, що придбання спірної квартири здійснювалось ОСОБА_5 за грошові кошти, отримані від реалізації приватизаційних чеків. При цьому, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо набуття спірної квартири за особисті грошові кошти ОСОБА_5 , що є його процесуальним обов`язком (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні не є належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, на які посилається позивач за первісним позовом, як на підставу для задоволення позову.

Отже, позивач за первісним позовом не спростував закріплену в ст.ст. 22, 24 КпШС презумпцію спільності майна подружжя, набутого за час шлюбу, і не довів, що спірна квартира придбана за власні особисті кошти ОСОБА_5 .

Таким чином позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу задоволенню не підлягає.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна, набутого за час шлюбу суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність доводів сторін щодо відступлення від рівності часток подружжя, то спірна квартира, на час розгляду справи належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 у рівних частках, у зв`язку з цим за позивачкою підлягає визнання право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адреса: АДРЕСА_3 , таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання роздільним майном, придбане за час шлюбу відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна, набутого за час шлюбу - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на Ѕ частину однокімнатної квартири, яка розташована за адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин