РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивачки - адвоката Мельничук Є.С.

представника відповідача - адвоката Курганської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом, вимоги за яким уточнила заявою від 21.05.2020 року, до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від дня подання позову і до повноліття дитини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 02 вересня 2012 року, зареєстрованому у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з держаним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2122. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27 березня 2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області даний шлюб було розірвано. Рішенням Рівненського міського суду від 24 листопада 2015 року по справі №569/8390/15 ц ухвалено стягнути з Відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день потреби доньки ОСОБА_3 значно зросли. Вона навчається у першому класі, додатково займається вивченням англійської мови у приватній школі. Перед початком навчання вона купувала доньці необхідні шкільні приладдя та одяг в школу (приблизно на загальну вартість вартістю понад 5000 грн..). Продовжує оплачувати додатково зошити, ручки та інші необхідні витрати на потреби навчання доньки. Крім цього, дитина розвивається, їй цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, кіно, їздити на екскурсії, відпочивати під час канікул. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча донька потребує і духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, їх духовних та культурних потреб. Крім того, з часу винесення судом рішення, зросли і надалі зростають витрати на комунальні послуги, які вона оплачує самостійно. Також зросла і вартість продуктів харчування. У зв`язку з вищенаведеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та прожиття дитини збільшились, збільшився також і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Представник позивачки адвокат Мельничук Є.С. підтримала уточнені вимоги щодо зміни способу стягнення алміентів , які стягнути у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник відповідача адвокат Курганська О.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, не заперечила проти задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.з дати набрання рішенням законної сили. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 02 вересня 2012 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2015 р.№369/2265/15 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №2, зареєстрований Виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області підтверджується, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 24 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (справа № 569/8390/15 ц) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2012 р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, з оглянутих судом та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, наданих відповідачем, встановлено згідно свідоцтв про народження, що у відповідача ОСОБА_2 , окрім дочки ОСОБА_4 , 2012 р.н., є троє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно актового запису № 277, зареєстрованого відділом РАГС м.Рівне, батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,згідно актового запису № 2747, зареєстрованого відділом РАЦС Солом`янського районного управління юстиції ум.Києві, батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно актового запису № 3215, зареєстрованого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області , батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_10 . Встановлено, що матір відповідача - ОСОБА_11 , 1950 р.н., є пенсіонеркою за віком, що підтверджується оглянутою судом копією пенсійного посідчення серія НОМЕР_1 . З оглянутої судом довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вих. № 7 від 17.03.2020 р., виданої головою правління ОСББ "Мій дім" Р.В.Алексійчук вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , його матір ОСОБА_11 , сестра ОСОБА_12 , та племінние ОСОБА_13 . З оглянутого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.05.2020 р., виданого Рівненським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу№5698390/15-ц , яка станом на 30.04.2020 р. складає 8181,45 грн. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено судом, аліменти на утримання дитини стягнуті за рішенням суду в твердій грошовій сумі. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , 2012 р.н. у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. При ухваленні рішення, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути аліменти саме не менше розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи ту обставину, що розмір прожиткового мінімуму постійно змінюється, стягнення аліментів у такий спосіб позбавить позивачку необхідності повторних звернень до суду з позовами про збільшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму. Задовольняючи позов, суд також враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 24.11.2015 року у сумі 600 грн., на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ч.2 ст. 182 СК України, чим порушується положення закону. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду, тому не заслуговує на увагу прохання позивача про стягнення аліментів з дня подачі позову до суду . Оскільки судом встановлено наявність рішення суду про стягнення аліментів у цивільній справі № 569/8390/15-ц, то за зазначеним виконавчим документом слід припинити виконання за виключенням наявності боргу по сплаті аліментів. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. При пред`явленні позову про зміну розміру аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного ст.ст. 180, 182, 192, СК України , керуючись ст.ст. 12,81,264-268, 273, 354, 355, п.3 Р.ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з дня набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 24 листопада 2015 року у цивільній справі №569/8390/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В разі наявності заборгованості за вказаним рішенням суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Під час дії карантину процесуальні строки щодо розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину. Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 . Повне рішення виготовлене - 21.05.2020 року.

Суддя: О.В.Панас