ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 травня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/227/20

Головуючий у першій інстанції - Чепурко В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/621/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Бечка Є.М., Скрипки А.А.

секретар: Позняк О.М.

Заявник: ОСОБА_1

Суб`єкт оскарження: заступник начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Ляшок Олена Борисівна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця (суддя Чепурко В.В.), постановлену о 10 год. 38 хв. у м. Новгород-Сіверський, повний текст ухвали складено 03 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №3940 від 04 лютого 2020 року у виконавчому провадженні №136112426 за виконавчим листом №2513-2411 від 25 грудня 2012 року, виданим Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області; скасувати вказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів і зобов`язати заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Ляшок О.Б. розраховувати аліменти, що утримуються із боржника, виходячи з розміру доходів, що зазначені у формі ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу». Скарга мотивована тим, що у провадженні Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби (далі - Новгород-Сіверський міськрайонний ВДВС) перебуває виконавче провадження №136112426 за виконавчим листом №2513-2411 від 25 грудня 2012 року, виданим Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області, про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, починаючи з 12 грудня 2012 року. Згідно з розрахунком заборгованості від 04 лютого 2020 року, зробленого заступником начальника Новгород-Сіверського міськрайонного ВДВС Ляшок О .Б ., обчислена заборгованість зі сплати аліментів становить 18 560,25 грн, з якою не погоджується боржник. За доводами заявника, обчислення заборгованості здійснене, виходячи із середньої заробітної плати працівника в даній місцевості (як з непрацюючої особи). ОСОБА_1 вважає, що з метою обчислення розміру аліментів державний виконавець має брати дохід в розмірі, визначеному в формі ОК-5 як нарахований у зв`язку з наданням соціальних послуг, а розмір заборгованості має визначатися, починаючи з 07 березня 2017 року, виходячи з ч.1 ст.195 СК України як для працюючої особи, а не з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження розрахунку заборгованості зі сплати аліментів; у задоволенні скарги відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, що заступник начальника Новгород-Сіверського МВ ДВС Ляшок О.Б. діяла правомірно та в межах свої повноважень здійснюючи розрахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів, які скаржник зобов`язаний сплачувати на утримання своєї дитини, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, в якій він проживає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення скарги. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно визначений статус боржника, внаслідок чого неправильно застосовані норми матеріального права. За доводами ОСОБА_1 , за особу, яка надає соціальні послуги, сплачується єдиний соціальний внесок як з працюючої особи, що отримує доходи в розмірі мінімальної заробітної плати, незалежно від розміру компенсації за надання соціальних послуг, які можуть бути невеликими. Заявник вважає, що законодавець шляхом визначення аліментів, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості для певних категорій осіб, врегулював в такий спосіб питання визначення розміру аліментів з осіб, відомості про доходи яких неможливо отримати з об`єктивних причин. ОСОБА_1 вказує, що державний виконавець своїми діями не може прирівнювати особу, яка зайнята в сфері надання соціальних послуг особам похилого віку, до особи, яка приховує доходи (працює без оформлення трудового договору) і ставити таку особу в положення, в якому її участь в реалізації державної політики в сфері соціального захисту людей похилого віку стає обтяжливою.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник начальника Новгород-Сіверського міськрайонного ВДВС Ляшок О.Б. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Суб`єкт оскарження посилається, що боржник жодного разу не повідомляв про своє місце працевлаштування, отримані ним заробітки (доходи), пенсію чи допомогу, на яку може бути згідно чинного законодавства звернуто стягнення та з якої необхідно проводити обрахування заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим державним виконавцем було обраховано заборгованість у відповідності до вимог ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.195 СК України, виходячи із середньомісячної заробітної плати для місцевості, в якій боржник проживає. За доводами заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного ВДВС Ляшок О.Б., законом визначено статус особи, яка надає соціальні послуги, як непрацюючої особи, та як такої, що отримує не дохід чи заробітну плату або допомогу, а саме компенсаційну виплату, яка не є доходом чи заробітком, з метою матеріальної підтримки на час, коли особа здійснює догляд. Крім того, суб`єкт оскарження вказує, що вказана компенсаційна виплата не входить до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 25 грудня 2012 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист №2513-2411 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним виконавчим листом 23 січня 2013 року головним державним виконавцем ВДВС Новгород-Сіверського районного управління юстиції Ляшок О.Б. відкрито виконавче провадження (а.с.25).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів її розмір станом на січень 2020 року складає 18 560,25 грн (а.с.4-6). При цьому вбачається, що розрахунок розміру аліментів здійснювався, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, з чим категорично не погоджується боржник ОСОБА_1 (за період з 07 березня 2017 року).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення, сім`ї та праці Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує в управлінні компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку, інвалідам II групи, дітям-інвалідам (а.с.14, 37). Також згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (Форма ОК-5) ОСОБА_1 з березня 2017 року офіційно не працює, проте отримує компенсацію за надання соціальних послуг в Управлінні соціального захисту населення, сім`ї та праці Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (а.с.8).

Згідно з формою ОП-5 скаржнику з березня 2017 року нараховується дохід в розмірі мінімальної заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, ОСОБА_1 є отримувачем компенсаційної щомісячної виплати з 07.03.2017 року, яка призначається відповідно до Закону України « Про соціальні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 року. З зазначених коштів сплачуються кошти на обов`язкове державне пенсійне страхування, але не проводяться відрахування податків.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається за ст.195 СК України, згідно з якою вона визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» встановлено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.3, 7 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги» до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать, зокрема фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності. Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата - пункт 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року.

Згідно з пунктом 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Виходячи з положень Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року , Кабінетом Міністрів визначено вичерпний перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що отримувані ОСОБА_1 доходи у вигляді щомісячної компенсація за догляд є його офіційним заробітком, який ним отримується не нижче мінімальної заробітної плати та відповідно до п.19 Постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року відноситься до інших видів заробітку, які повинні бути враховані при обрахунку розміру аліментів. При цьому апеляційний суд не погоджується з позицією державного виконавця про відсутність у зазначеній вище Постанові Кабінету Міністрів України віднесення отримуваних виплат ОСОБА_1 до тих доходів, які враховуються при обчисленні сум, що підлягають до стягнення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскарджувана ухвала скасуванню з ухваленням нової ухвали про задоволення вимог скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2020 року скасувати.

Вимоги скарги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів №3940 від 04.02.2020 року у виконавчому провадженню №136112426 за виконавчим листом №2513-2411 від 25.12.2012 року, виданим Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області, що утримуються з ОСОБА_1 .

Зобов`язати заступника начальника Новгород-Сіверського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Ляшок Олену Борисівну розраховувати аліменти, що утримуються з ОСОБА_1 за виконавчим листом №2513-2411 від 25.12.2012 року, виданим Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області, виходячи з розміру доходів, що зазначені у формі ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу».

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено14 травня 2020 року.

Головуючий: Судді: