Провадження №4-с/748/3/20
Єдиний унікальний № 748/923/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Бабинця С.П.,

представника боржника ОСОБА_2 - адвоката Ширая А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, боржник - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2020 року (згідно поштового конверта) ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність приватного виконавця Чернігівського виконавчого округу Приходька Юрія Михайловича щодо не передачі на реалізацію нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га, протиправною та зобов`язати приватного виконавця Чернігівського виконавчого округу Приходька Юрія Михайловича передати на реалізацію нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця Чернігівського виконавчого округу Приходька Ю.М. перебуває виконавче провадження 60226632, відкрите 03.10.2019 щодо примусового виконання виконавчого листа № 748/742/19 2/748/413/19 від 27.09.2019, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 23000 Доларів ОСОБА_4 . Приватним виконавцем проведено ряд виконавчих дій. З відповіді приватного виконавця скаржник дізнався, що відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» та для подальшого забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем 11.02.2020. складено постанову про опис та арешт майна боржника. 03.03.2020. призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника. 12.03.2020. отримано звіт про вартість, яка складає 534 715 грн. Описане та арештоване майно боржника - житловий будинок з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га. підлягає передачі на реалізацію. Відповідно до наданої інформації Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за цією адресою зареєстровані неповнолітні діти. 26.03.2020. приватним виконавцем направлено листа до Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації про надання дозволу на реалізацію житлового будинку. Згідно відповіді Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації від 02.04.2020. попереднього дозволу на реалізацію приватному виконавцю житлового будинку не надано. При цьому, орган опіки фактично вказав, що вирішення питання отримання дозволу на відчуження майна, право власності чи користування яким мають діти, проводиться за зверненням батьків або осіб, які їх замінюють. Оскільки звернень від батьків щодо надання такого дозволу не надходило, а тому орган опіки в таких випадках не зобов`язаний вирішувати це питання. У даному випадку, коли батько є боржником, який ухиляється від виконання рішення суду, реєструючи сторонніх осіб в будинку, на який накладено арешт з метою забезпечення позову ще при розгляді позову в суді, ніколи не подасть таку заяву до органу опіки про відчуження будинку. Враховуючи наведене, скаржник вважає, що така бездіяльність державного виконавця сприяє боржнику у невиконанні рішення суду. Відмова приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію порушує ЗУ «Про виконавче провадження» та права скаржника як стягувача і призводить до невиконання судового рішення.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за даною скаргою та призначено справу до судового розгляду.

5 травня 2020 року до суду надійшов відзив на скаргу від боржника ОСОБА_2 , в якому зазначено, що діти у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані з дня їх народження. Порядок звернення стягнення на нерухоме майно боржника регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженою Наказом МЮУ від 29.09.2016 року № 2832/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, де в п.28 розділу VIII прописано, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» відсутності майна на яке може бути звернуто стягнення. Порядком реалізації арештованого майна, який затверджено Наказом МЮУ 29.09.2016 року за № 2831/5 у розділі II також передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти - виконавець до заявки на реалізацію арештованого майна додає копію дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Згідно листа від 02.04.2020. дозвіл від органу опіки та піклування на передачу указаного майна на реалізацію приватному виконавцю надано не було. Звертає увагу суду на те, що будинок, у якому проживають малолітні діти, не являється предметом застави. Посилаючись на ст. 47 Конституції України, Конвенцію про права дитини зазначає, що є недопустимим звернення стягнення на будинок, в якому зареєстровані та проживають діти, позбавлення яких права на житло може призвести до тяжких наслідків. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні скарги.

20 травня 2020 року від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. надійшла заява про розгляд скарги у його відсутності та поясненя, з яких вбачається наступне. До приватного виконавця 03.10.2019 року від стягувача ОСОБА_5 разом з виконавчим документом надійшла письмова заява про примусове виконання рішення суду. Нa підставі заяви Стягувача та виконавчого документу - виконавчого листа № 748/742/19 2/748/413/19 від 27.09.2019, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 23000 Доларів США, виконацем було відкрито виконаче провадження № 60226632. Після вчинення ряду виконавчих дій було встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та за цією ж адресою земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га. 05.11.2019 року Виконавцем на підстав ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження. 21.02.2020 року Виконавцем за адресою АДРЕСА_1 , складено Постанову про опис та арешт майна боржника, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки. 12.03.2020 року до Виконавця від суб`єкта оціночної діяльності надійшов звіт незалежної оцінки майна боржника. Відповідно до відповіді Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.03.2020 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані неповнолітні діти. У дотримання вимог п.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень Виконавцем 26.03.2020 року було направлено листа до служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на реалізацію житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Згідно наданої відповіді Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації від 02.04.2020 року попереднього дозволу на реалізацію приватному виконавцю житлового будинку не надано. Враховуючи наведене, керуючись ч.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, у Виконавця відсутні правові підстави для передачі на реалізацію вищевказаного житлового будинку.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Бабинець С.П. підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Ширай А.А. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що приватний виконавець Приходько Ю.М. під час виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу діяв в межах наданих йому повноважень та згідно діючого законодавства.

У судове засідання скаржник ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_2 та приватний виконавець Приходько Ю.М. не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши представника стягувача, представника боржника та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 13.04.2020 року та з матеріалів справи, зметою виконання виконавчого провадження № 60226632, відкритого 03.10.2020 при примусовому виконанні виконавчого листа № 748/742/19 2/748/413/19 від 27.09.2019, що видав Чернігівський районний суд Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 23000 Доларів США (еквівалент 583730,00 грн. за курсом НБУ станом на 25.07.2019 року). Боржник ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 . Керуючись положеннями ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", та для подальшого забезпечення виконання рішення суду 11.02.2020 складено постанову про опис та арешт майна боржника. 12.03.2020 отримано звіт про вартість майна, яка складає 534715 гривень. Описане та арештоване майно боржника: житловий будинок з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га. підлягає передачі на реалізацію.

Відповідно до інформації Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.03.2020 № 26 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 (власник), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 (син), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 (дочка), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 (сестра), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 (чоловік сестри), ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 (племінниця), ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

26.03.2020 року приватним виконавцем направлено листа до Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації про надання дозволу на реалізацію житлового будинку з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:000:0019, площа земельної ділянки 0.1341 га.

Згідно наданої відповіді Служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації від 02.04.2020 № 01-18/84 попереднього дозволу на реалізацію приватному виконавцю житлового будинку з надвірними будівлями, реєстраційний номер 35049170, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , не надано.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі Порядку реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника;

копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року у справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10 жовтня 2019 року у справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

Таким чином, скарга ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, боржник - ОСОБА_2 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22.05.2020.

Суддя В.І. Олещенко