Справа № 204/8989/19
Провадження № 2/204/517/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
27 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Токар Н.В.,
при секретарі Сокол К.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що ОСОБА_3 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини записано на підставі ч.1 ст.135 СК України. Дитина перебувала на обліку в управлінні-службі у справах дітей як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Також сім`я перебувала на обліку в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Оскільки спосіб життя матері становив реальну загрозу для життя та здоров`я дитини ( ОСОБА_3 не піклувалась про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечувала здобуття дитиною освіти, зловживала алкогольними напоями, вела асоціальний спосіб життя, не працювала, в центрі зайнятості на обліку не перебувала, житлово-побутові умови проживання антисанітарій ні) 09.08.2017 року ОСОБА_2 було влаштовано до КЗ центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок», де він тимчасово перебував на повному державному забезпеченні. За час перебування дитини у вищезазначеному закладі, мати періодично його відвідувала, з адміністрацією та психологами центру спілкувалась, передавала фрукти, солодощі та речі, які були не за розміром дитині та брудні, успіхами та здоров`ям дитини не цікавилась. Під час останнього спілкування з дитиною 03.08.2018 року мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння, через що була випроваджена з центру. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2018 року малолітню дитину ОСОБА_2 відібрано від його матері ОСОБА_3 та передано Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради. ОСОБА_3 перебувала на соціальному супроводі центру з метою підвищення батьківського потенціалу та запобігання соціального сирітства дитини. З січня 2019 року ОСОБА_3 відмовилась від послуг центру, веде невпорядкований спосіб життя, зловживає алкоголем, сім`ю знято з обліку у зв`язку з неможливістю фахівцеві центру співпрацювати з сім`єю. 18.01.2019 року рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради дитині було надано статус дитини, як такої що позбавлено батьківського піклування. 18.01.2019 року рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради Дмитра було влаштовано до прийомної сім`ї. З 29.01.2019 року до теперішнього часу малолітній ОСОБА_4 виховується у прийомній сім`ї подружжя ОСОБА_5 та перебуває на повному їх утриманні. Мати участі у вихованні сина не приймає, за період перебування дитини в прийомній сім`ї мати дитину не відвідувала, на засідання комісії з питань захисту прав дитини жодного разу не з`явилась. Під час останнього комісійного виходу за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , санітарно-гігієнічний стан кімнати погіршився: на стелі залишився кусок дранки, наявні меблі, однак усі старі та перебуває у занедбаному стані, розкидані речі на підлозі, в кімнаті неприємний стійкий запах, бруд, теплопостачання не відновлено. Мати мала ознаки алкогольного сп`яніння та повідомила, що досі продовжує неофіційно працювати прибиральницею. Такий асоціальний спосіб життя ОСОБА_3 та її суспільне оточення ставитимуть під загрозу життя та здоров`я її малолітньої дитини в разі повернення її матері. Мати не піклується про створення належних умов для повернення дитини та нормальної його життєдіяльності, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною заявою в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.
Відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подавала відзив; представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.7). Як вбачається з листа Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.05.2015 року, в актовому записі про народження від 13.01.2009 року №11, складеному на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (арк.с.9).
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року, відібрано малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав, та передано малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради; стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення набрало чинності 30.11.2018 року (арк.с.10-13).

Як вбачається з копії рішення №09/3 виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 18.01.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у комунальному закладі соціального захисту центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» ДМР та вирішено надати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (арк.с.14).

З копії рішення №10 виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 18.01.2019 року, вбачається, що з 29.01.2019 року було вирішено влаштувати дитину позбавлену батьківського піклування - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спільне проживання та виховання до прийомної сім`ї подружжя ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 (арк.с.14-15).

Відповідно до характеристики учня 5-А класу КЗО «Середня загальноосвітня школа №34» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній навчається у 5 класі та систематично відвідує учбовий заклад. Має належний зовнішній вигляд для учня школи. Прийомні батьки забезпечили дитину всім необхідним шкільним приладдям. ОСОБА_7 в добрих стосунках з однокласниками та з прийомними батьками. Прийомна мати цікавиться успіхами ОСОБА_7 , з відповідальністю відноситься до його виховання, дбає про його здоров`я (арк.с.18).

З розрахунку заборгованості державного виконавця Сагайдак В.А. про стягнення з ОСОБА_3 на користь закладу аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно в/л №204/6136/18 від 17.12.2018 року, вбачається, що заборгованість станом на 21.11.2019 року становить 37581,53 грн. (арк.с.17).

Як вбачається з актів обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 , від 27.02.2019 року, 21.05.2019 року, 04.06.2019 року, 16.09.2019 року, 22.10.2019 року, 13.03.2020 року встановлено, що в квартирі зареєстровано 5 осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ). У квартирі АДРЕСА_1 є електропостачання, опалення відсутнє, на стелі посередині великий кусок, де відпала штукатурка, яка була на основі дранки. У кімнаті наявні старі меблі, але в робочому стані. Кладова зі зламаними дверцятами та закидана брудними речами, також речі розкидані на підлозі. В кімнаті неприємний запах, сиро, холодно, під холодильником мокра пляма. Загальна для квартири АДРЕСА_1 кухня потребує ремонту, провітрювання, миття інвентарю та техніки. Комісія прийшла до висновку, що житлово-побутові умови для можливого проживання дитини - незадовільні. ОСОБА_6 та її співмешканець знаходились у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів (арк.с.23-28). Управлінням-службою у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі радою матір неодноразово було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, що підтверджується письмовими запрошеннями ОСОБА_3 , які були врученні для передання останній або відправлені поштовим зв`язком (арк.с.29-37).

Згідно листа Центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 10.01.2019 року №70, вбачається, що сім`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , знято з обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах з причини відмови від надання соціальних послуг, психолого-педагогічних, юридичних послуг центру (заява №1 від 08.01.2019 року) та у зв`язку з неможливістю співпрацювати фахівцеві (арк.с.20).

Факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем - ОСОБА_6 підтверджується листом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 30.05.2019 року №370, з якого вбачається, що сім`я ОСОБА_6 перебувала на соціальному супроводі центру, з метою підвищення батьківського потенціалу та запобігання соціального сирітства дитини. Мати веде невпорядкований спосіб життя, зловживає алкоголем. З січня ОСОБА_6 відмовилась від послуг центру. На даний час дитина влаштована в прийомну сім`ю, загрози її життю та здоров`ю немає.

Згідно ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.4).

Крім того, як вбачається з копії листа Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 04.03.2020 року №149, фахівцями ЦСССДМ 03.03.2020 року було здійснено вихід у сім`ю ОСОБА_3 , яка не позбавлена батьківських прав, дитину якої було відібрано та влаштовано до ПЧ Чечелівського району. Роботу не вдалось провести тому, що ОСОБА_6 була у нетверезому стані, висловлювалась нецензурною мовою. В квартирі був явно виражений запах тютюну, не дотримані санітарно-гігієнічні норми. Співмешканець ОСОБА_6 погрожував фахівцям фізичною розправою, а сама ОСОБА_6 на контакт не йшла та відмовилась надавати будь-яку інформацію. За весь період протягом якого проводилась ЦСССДМ робота щодо надання послуг соціального супроводу, жінка завжди перебувала в стані алкогольної залежності (арк.с.67).

Крім того, факт неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до малолітньої дитини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , зазначила суду, що є прийомною матір`ю ОСОБА_4 та вже співпрацювала з Органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі, оскільки має з чоловіком троє прийомних дітей. ОСОБА_7 потрапив до прийомної родини рік тому з реабілітаційного центру виховання, був у дуже занедбаному стані, перебував на навчанні загалом 3 тижні. Хлопчик часто згадував бабусю та мати, яка випиває. Мати ОСОБА_7 знає де він наразі мешкає та навчається, проте жодного разу не навідувала дитину та не цікавилась його самопочуттям, не піклується про нього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив суду про те, що він є прийомним батьком ОСОБА_4 та зазначив, що хлопчика вони забрали з дитячого будинку «Барвінок» у занедбаному стані, дитина завжди хотіла їсти. У ОСОБА_7 є здібності до багатьох речей, займається наразі спортом та добре харчується, навчається. Дитина ніколи не просилась додому та до рідних мати та бабусі. Прийомні батьки відправляли ОСОБА_7 на відпочинок, з іншими дітьми він лагодить.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Данні про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами.

Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Тлумачення частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що підставою для позбавлення батьківських прав є лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.

Відповідно до пункту 15 Постанови, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст.166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між матір`ю та дитиною і будуть відповідати інтересам дитини.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдужливо ставиться до дитини, на яку позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав.

Отже, встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, її поведінка свідчить про наявність кожного окремо і всіх у сукупності факторів, зазначених у Постанові Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що правові обґрунтування, на які вказував позивач в судовому засіданні, знайшли своє підтвердження зібраними у справі доказами.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 164-166, 182 СК України, ст.ст.12,13,76-82,133,141,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначені статтею 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н.В. Токар