Справа № 333/3650/19
Пр. № 2/333/206/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

при секретарі: Кунець В.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 26.06.2019 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ,в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 28948,34 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн., посилаючись на те, що 06.04.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення. Позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, викладеними на банківському сайті www.рrіvаtbаnk.uа складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Даними Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку урегульований порядок зміни кредитного ліміту, порядок зміни до умов договору, порядок розрахунків за кредитом. Позивач зазначає, що Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідач ОСОБА_2 порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 22.05.2019 року утворилась заборгованість у сумі 28948,34 грн., яка складається з: 12563,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5163,22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8767, 43 грн. - пеня нарахована за прострочене зобов`язання, 600,00 грн. - заборгованість по пені нарахованої за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1354,68 грн. - штраф (процентна складова), тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2019 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

В судове засідання 14.05.2020 р. представник позивача не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, у разі його неявки, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представником позивача заявлено 16.04.2020 р. клопотання про проведення попереднього судового засідання, призначеного на 21.05.2020 р. в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Судове засідання 21.05.2020 р. не відбулось у зв`язку з наданням судді Наумовій І.Й. дня відпочинку за раніше відпрацьований час у вихідний день. Клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 14.05.2020 р., в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду, від представника позивача не надходило.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував відносно їх задоволення. Зазначив, що в нього була пенсійна картка оформлена в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», кредиту в даному банку він не брав. Вважає, що позивачем не надано кредитного договору на підтвердження заявлених вимог.

Суд, вислухав пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до доводів позовної заяви 06.04.2013 року між банком - позивачем по справі та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На підтвердження наведеного надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 73), яка не містить даних, якою послугою мав намір скористатись позичальник та яку картку просив оформити на своє ім`я, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до її заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт йому було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше).

Також банком наданий до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який не підписано позичальником (а.с. 12-26). Крім того, до позовної заяви долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», яка передбачає чотири види Тарифів в залежності від типу кредитної картки: «Універсальна - 30 днів пільгового періоду», «Універсальна - 55 днів пільгового періоду», «Універсальна - Contract», «Універсальна - Gold». Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів.

Відповідно до Довідки, наданої позивачем (а.с. 84), між ПАТ «ПРИВАТ БАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір б/№, за яким видано п`ять кредитних карток, перша 06.04.2013 р. з терміном дії до 08.2016 р., остання 09.07.2018 р. з терміном дії до 11.2021 р. Суд критично відноситься до даної довідки, оскільки в ній не зазначена дата підписання кредитного договору, за яким видані дані картки.

Позивачем надано ксерокопія фото (а.с. 90), на якому відповідач тримає картку ПРИВАТБАНК, при цьому зображення інформації на картці не чітке і не можливо встановити номер картки та її вид, до того ж відсутня дата, коли було зроблене дано фото, тому суд визнає даний доказ не належним.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 4-9), внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 22.05.2019 року утворилась заборгованість у сумі 28948,34 грн., яка складається з: 12563,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5163,22 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8767, 43 грн. - пеня нарахована за прострочене зобов`язання, 600,00 грн. - заборгованість по пені нарахованої за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1354,68 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги посилався на Витяг з «Тарифів банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Виходячи з правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), Витягом з «Тарифів банку» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: розмір процентної ставки, порядок зміни процентної ставки, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо порядку сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (в даному випадку - 06.04.2013 рік) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (в даному випадку - 26.09.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про кредитний ліміт, порядку сплати кредитних коштів, а також сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У ході судового розгляду встановлено, що надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить даних якою послугою мав намір скористатись позичальник та яку картку просив оформити на своє ім`я, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до її заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт йому було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше). Доданий до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи Банку не підписані позичальником.

Враховуючи правову позицію викладену в постановіВеликої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи Банку, які роздруковані з офіційного банківського сайтуhttps://privatbank.ua/terms/ та не підписані позичальником в день підписання Анкети-заяви про отримання кредиту, не є належними доказами для підтвердження умов кредитного договору на які посилається позивач в своєму позові.

У вищезазначеній Анкеті-заяві відсутня домовленість між сторонами щодо нарахування неустойки (пені, штрафів), тому підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем сум пені та штрафів відсутні.

Позивач зазначає, що позичальнику надано тіло кредиту у розмірі 9100,00 грн., при цьому заборгованість заявлена позивачем в позові по тілу кредиту зазначена 12563,01 грн., тобто більше заявленого розміру тіла кредиту, також зазначена заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму 5163,22 грн. Дана розбіжність не обґрунтована позивачем в позові.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 за картковим рахунком від 06.04.2013 р. НОМЕР_1, наданої позивачем (а.с. 99) кредитний ліміт змінювався 7 разів, початковий - 300 грн., найвища сума кредитного ліміту - 9100 грн. в період з 27.06.2013 р. по 12.01.2017 р., 04.09.2018 (востаннє) змінено кредитний ліміт, а саме зменшено з 4000,00 грн. до 0 грн. Суд визнає дану довідку неналежним доказом по справі, оскільки позивачем не обґрунтовані підстави для здійснення зміни кредитного ліміту, враховуючи відсутність в Анкеті-заяві, підписаній відповідачем 06.04.2013 р., домовленості щодо зміни кредитного ліміту.

З наданої позивачем виписки по картковим рахункам оформленим на відповідача (а.с. 74-82), не можливо достеменно встановити заявлену позивачем суму тіла кредиту як у розмірі 9100,00 грн., так і 12563,01 грн., а також заявлену позивачем суму заборгованості за простроченим тілом кредиту, враховуючи, що зазначено декілька виписок по різним картках, нарахування здійснюється загальною сумою з урахуванням сум процентів, штрафів, тіла кредиту, а також сум погашення (в тому числі автоматичного, без зазначення, що саме погашено: заборгованість по тілу кредиту чи процентам).

З огляду на вищезазначене, враховуючи правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), а також в постанові Верховного суду від 09.01.2020 р. по справі №203/4297/18 (провадження №61-17755св19), суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 за кредитним договором від 06 квітня 2013 року кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, тому підстави для задоволення пред`явлених позивачем позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, ст. 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання короно вірусної хвороби (COVID-19), подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складений 18.05.2020 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова