Провадження №2/359/1906/2020
Справа №359/3381/20
УХВАЛА

Іменем України

14 травня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Fiat», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав на те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики грошових коштів від 09 липня 2017 року. За умовами якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 09 липня 2018 року, а також сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 25% річних. Проте, ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором позики не виконав у повному обсязі, залишок основного боргу становить 2000 доларів США та проценти у розмірі 3129 доларів США 58 центів. Крім цього, ОСОБА_3 уникає зустрічей з ОСОБА_2 , ігнорує будь-які спроби зв`язатись з ним щодо вирішення питання сплати заборгованості. Тому існує ризик відчуження ОСОБА_3 майна у випадку незадоволення заяви про забезпечення позову.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Всупереч цьому, суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову, які представник заявника ОСОБА_1 просить вжити, відносно ціни позову. Оскільки, заява про забезпечення позову не містить відомостей про вартість рухомого майна, на яке заявник просить накласти арешт. В той час як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання в заяві лише на неправомірність та недобросовісність дій ОСОБА_3 не може свідчити про ухилення ним від виконання майбутнього судового рішення та не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.27, ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський