ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року

м. Харків

справа № 634/929/19

провадження № 22-з/818/1969/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Дочірне підприємство «Агрофірма Вікторія»

розглянувши, в порядку ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Агрофірма Вікторія» про стягнення недоплаченої орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року у складі Єрьоміної О.В., -

в с т а н о в и в :

16 липня 2019 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася у суд з позовом до Дочірнього підприємства «Агрофірма Вікторія» ( далі за текстом - ДП «Агрофірма Вікторія» ), в якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, виданої суми орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки землі за 2017, 2018, 2019 роки та стягнути з ДП «Агрофірма ОСОБА_3 » недоплачену орендну плату зо договором оренди земельної ділянки кадастровий № :01:000:0034, площею 6, 46 га, розташованої на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, що посвідчено державним актом на право власності на землю Серії Р 2 № 764285, розірвати договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 11 листопада 2010 року № 21 Сахновщинським райвідділом реєстрації ХРФ ДП «Центр ДЗК».

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 просить скасувати рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.12.2019 та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, винесено з порушенням процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що станом на 2019 рік розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, власником якої є позивач, значно збільшився в порівнянні з 2010 роком, а орендар продовжує сплачувати орендну плату на рівні 2010 року, продовження дії договору оренди земельної ділянки на цих умовах є порушенням права власника земельної ділянки та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки позивач має намір надати земельну ділянку іншому орендарю на більш вигідних умовах або користуватися нею самостійно.

Також судом не надано належної оцінки доказам по справі, а саме платіжним відомостям, з яких вбачається, що розмір орендної плати, виплачений іншим орендодавцям є значно вищим ніж той, що виплачується позивачу.

Судом першої інстанції не застосовано до спірних правовідносин ч. 1 ст. 632 ЦК України, пункт 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України, невірно застосовано приписи ст. 21 Закону України «Про оренду землі». Зазначає, що нормативна грошова оцінки земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативно грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Висновок суду першої інстанції щодо передчасності заявлення позовних вимог про стягнення недоплаченої орендної плати за 2019 рік не відповідає умовам договору оренди земельної ділянки, яким передбачено, що орендна плата сплачується один раз на рік після збору врожаю у період до 31 грудня 2019 року поточного року.

Також судом першої інстанції невірно застосовано приписи земельного законодавства щодо розірвання спірного договору оренди земельної ділянки ( ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зазначає, що сплата орендної плати в сумі, що не відповідає нормативній грошовій оцінці земельної ділянки є істотним порушенням умов договору оренди , що є підставою для розірвання договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Агрофірма Вікторія» просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року залишити без змін.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим.

Твердження апелянта, що отримана ним орендна плата не відповідає нормативній грошовій оцінці земельної ділянки нічим не обґрунтована та не підтверджена належними та допустимим доказами, бажання позивача отримувати певну грошову суму не узгоджується з умовами укладеного договору оренди земельної ділянки та положеннями чинного законодавства., а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки та задоволення позову .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 6, 46 га, розташованої на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, кадастровий № :01:000:0034 на підставі державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 10).

Між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ДП «Агрофірма Вікторія» (Орендар) укладено договір оренди землі №б/н, який було зареєстровано Сахновщинським РВ реєстрації ХРФ ДП «Центр ДЗК» від 11.11.2010 року під № 21 ( далі договір оренди) , відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 6,46 га, яка знаходиться на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Строк дії договору 10 років ( а.с. 5).

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що грошова вартість земельної ділянки на момент укладання договору з урахуванням індексації складає 78047,45 грн.

Пунктом 4.2 договору оренди визначено, що орендна плата виплачується у наступному виді і розмірі: сільськогосподарська продукція: зерно 1800 кг, соняшник 100 кг, цукор 15 кг, але не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки згідно діючого законодавства, а саме у розмірі 2341, 42 грн. та культивація та оранка присадибної ділянки розміром до 0,5 га. Орендар зобов`язується безкоштовно надати необхідну допомогу щодо організації ритуальних заходів на випадок смерті орендодавця. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який він повинен утримати з орендної плати орендодавця та сплатити до бюджету згідно до чинного законодавства. Сума податку з доходів фізичних осіб не виплачується орендодавцеві, а перераховується орендарем до бюджету, згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Податок з доходів фізичних осіб орендодавця утримується і перераховується до бюджету орендарем, виходячи з вільної ринкової ціни продукції, яка встановилися на момент виплати орендної плати. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами або іншими документами.

Пунктом 4.3 договору оренди визначено, що орендна плата сплачується орендарем один раз на рік особисто орендодавцю після збору врожаю у період до 31 грудня поточного року.

Пунктом 4.4 договору оренди визначено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригується Орендарем шляхом видання наказу без внесення змін та доповнень до договору у наступних випадках: разі зміни законодавством мінімальної орендної плати та у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.

Пунктом 4.5. договору оренди встановлено, що у разі необхідності, за домовленістю сторін, розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати можуть змінюватися додатковою угодою. Підставами для розгляду питання щодо зміни розміру, порядку, строків та умов виплати орендної плати, можуть бути: зміни умов господарювання, передбачених договором; недостовірність інформації, наданої Орендодавцем; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується відповідними документами; невиконання або неналежне виконання орендодавцем обов`язків за цим договором; зміни розмірів ставки земельного податку; інші випадки, передбачені законодавством.

Пунктом 7.1 договору оренду передбачено, що зміна умов договору можлива тільки за взаємною згодою сторін у випадках, передбачених цим договором.

Відповідно до Виписки про грошову оцінку земельної ділянки станом на 21.03.2007 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :01:000:0034, площею 6, 46 га, яка розташована на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, становить 62218, 45 грн (а.с.9).

Згідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.07.2019 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки № :01:000:0034, площею 6, 46 га, яка розташована на території Дар-Надеждинської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, становить 207524,53 грн. (а.с35).

14 липня 2018 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернулася до ДП «Агрофірма Вікторія» з заявою про індексацію орендної плати, в якій просила провести індексацію суми орендної плати за 2017 та 2018 роки та надати Орендодавцю відповідний розрахунок, здійснити перерахунок виданої представнику Орендодавця суми орендної плати , а також видати донараховану згідно з умовами законодавства та за вимогами сьогодення грошових коштів орендної плати, скласти проект Додаткової угоди із визначення нової суми орендної плати або угоди про розірвання договору ( а.с. 18).

Листом від 25.07.2018 ДП « Агрофірма Вікторія» повідомила ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 за період з 2010 по 2016 рік ОСОБА_1 отримував орендну плату у натуральному вигляді, орендна плата за 2017 рік проіндексована, нараховано 5999,40 грн., утримано податок з доходів фізичних осіб 1079,89 грн., утримано військовий збір 89,99 грн. і видано 4829,52 грн., за 2018 рік проводиться виплата орендної плати, але ОСОБА_1 не отримав свою орендну плату (а.с. 20).

04 вересня 2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлено ДП «Агрофірма Вікторія» проект додаткової угоди до договору оренди , якою передбачено дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки ( а.с. 21).

Згідно Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер № :01:000:0034 нормативно грошова оцінки земельної ділянки станом на 25.07.2019 складає 207524,53 грн. ( а.с. 35).

Відповідно платіжних відомостей від 16.11.2017 року ОСОБА_1 виплачено орендну плату у розмірі 4829,00 грн, від 09.10.2018 року 4960,18 грн., що позивачем не заперечується . (а.с. 61-64).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 обґрунтував позовні вимоги щодо зобов`язання ДП «Агрофірма Вікторія» здійснити перерахунок суми орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2017, 2018 та 2019 роки та стягнення недоплаченої суми орендної плати тим, що нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативно грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до вимог статтей 76,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Умовами договору оренди, а саме пунктом 4.4, передбачено, що вказана у цьому договорі орендна плата також коригується Орендарем шляхом видання наказу без внесення змін та доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати та у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.

За положеннями ч.4 та ч.5 ст. 12 ЦПК України кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом. У відповідності до вимог процесуального права, суд роз`яснює сторонам обов`язок надати докази на підтвердження зазначених ними обставин.

Проте, ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі позивачем не спростовано визначений відповідачем розмір орендної плати за 2017 рік у сумі 5999,40 грн.(з урахуванням утриманого податку з доходів фізичних осіб 1079,89 грн., утриманого військового збору 89,99 грн.,) та видано на руки 4829,52 грн.,, а також не спростовано правомірність виплаченого розміру орендної плати за 2018 рік у сумі 4960,18 грн. (без урахування сплачених сум податків та зборів).

Натомість у позовній заяві позивачем зазначено, що він не погоджується з розміром орендної плати в сумі 6225,73 грн., розрахованим з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки яка станом на час подання позову 207524,53 грн., а тому на таких умовах не згоден здавати земельну ділянку в оренду в подальшому.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Крім того, позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки позивач обґрунтував тим, що орендарем перерахована орендна плата в неналежній сумі, а саме без урахування індексації та зміни грошової вартості земельної ділянки, наданої в оренду.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що та обставина, що позивача на даний час не влаштовують умови договору оренди земельної ділянки не є підставою для розірвання договору, оскільки не ґрунтується на законі, а при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди необхідна наявність істотного порушення однією із сторін умов цього договору. Отже враховуючи встановлені обставини у справі, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розірвання договору.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)».

Матеріалами справи підтверджується, що протягом строку на який посилається позивач, тобто 2017-2019 р., нарахування орендної плати за землю проводилось з урахуванням індексації вартості земельної ділянки.

Сума орендної плати за 2017 та 2018 роки отримана позивачем у повному обсязі відповідно до платіжних відомостей від 16.11.2017 р. та 09.10.2018 р. (а.с. 61-64).

Аналізуючи наведене, а також встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність ознак систематичності несплати відповідачем орендної плати та погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо недоведеності позивачем порушення істотних умов договору оренди земельної ділянки, які є підставою для розірвання договору.

Бажання орендодавця укласти договір оренди з іншими орендарями не є підставою для розірвання чинного договору оренди, умови якого виконуються у повному обсязі.

Проте, він не позбавлений можливості після закінчення строку дії договору укласти новий договір на інших умовах.

Відповідно до вимог ст.627,651,652 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 4 стаття 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Укладеним між ОСОБА_1 та ДП «Агрофірма Вікторія» договором оренди земельної ділянки не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального закону. Підстав для його зміни або скасування не вбачаться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова