Справа № 933/160/20
Провадження № 2/933/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пліскачової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року до Олександрівського районного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, з 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, до 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 26 липня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 . Спільне життя не склалося, що призвело до розірвання шлюбу 02 липня 2018 року.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22 березня 2017 року було стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, встановленого законодавством України, починаючи стягнення з 03 лютого 2017 року і до досягнення ним повноліття .

На час прийняття рішення суду про визначення частки доходу для утримання неповнолітнього сина позивач працював, проживав один і мав змогу сплачувати такі кошти на його утримання, а тому позовні вимоги визнав у повному обсязі. На теперішній час суттєво змінився його сімейний стан. Починаючи з серпня 2017 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , від яких у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час ОСОБА_5 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за їх малолітньою донькою.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22.03.2017 року на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з однієї четвертої частини заробітку на одну шосту частини заробітку.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 12 березня 2020 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд 06 квітня 2020 року, о 09 годині 00 хвилин за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 10 год. 00 хв. 28 квітня 2020 року.

28.04.2020 року розгляд справи було відкладено на 11 год. 00 хв. 19 травня 2020 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Позивач, 19.05.2020 року, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Проте, 18.02.2020 року, надав до суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, та просив суд розглянути справу без його участі ( а.с. 22).

Відповідач, також 19.05.2020 року, в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Проте, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, у зв`язку з тим, що має на утриманні двох малолітніх дітей. Проти заявлених позовних вимог не заперечує. Крім того, повідомила, що на теперішній час ОСОБА_1 має значну суму заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також, просить копію рішення суду направити за місцем її реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , та відповідач - ОСОБА_2 ,яка змінила прізвище на « ОСОБА_9 », у зв`язку з реєстрацією шлюбу 18.08.2018 року в Олександрівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 27, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22.03.2017 року у справі №240/61/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.02.2017 року, і до моменту досягнення дитиною повноліття (а.с. 61-62 ).

05 травня 2019 року під час спільного проживання позивача - ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 , народилася донька ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 9).

Згідно довідки ТОВ «Клінінг Стиль» № 3 від 28.02.2020 року, ОСОБА_5 , згідно наказу № 61 від 20.06.2019 року, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24.06.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 54).

Відповідно до довідки про доходи від 24 грудня 2019 року, позивач ОСОБА_1 , працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Східспецремонт» на посаді слюсаря з ремонту парогазотурбінного устаткування, та отримував за період з грудня 2018 року по листопад 2019 року, середньомісячну заробітну плату, у розмірі, близько, 14537,00 гривень. За вказаний період, аліменти були стягнуті лише у листопаді 2019 року, у розмірі 5791,07 гривень ( а.с. 15).

Згідно довідки про доходи № 219 від 16.04.2020 року позивачу, який працює слюсарем з ремонту парогазотурбінного устаткування ТОВ «Східспецремонт» нараховано за період з квітня 2019 року по березень 2020 року заробітну плату у розмірі 167349, 75 грн. Сплачено аліменти за період з листопада 2019 року по березень 2020 року у розмірі 26565,37 грн. (а.с. 59).

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 3668 від 09.01.2020 року, затвердженого керуючою справами виконавчого комітету Миколаївської міської ради 20.06.2019 року, що відповідач ОСОБА_1 , проживає разом з ОСОБА_5 , 1990 року народження, ОСОБА_11 , 2013 року народження, та ОСОБА_6 , 2019 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10).

Згідно статті 51 Конституції України, та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Суд, вважає, необґрунтованими посилання позивача, про перебування на його утриманні дитини його співмешканки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки такий обов`язок покладається на батьків дитини.

Висновок суду ґрунтується на приписах ст. 180 СК України, яка в рівній мірі покладає обов`язок з утримання дітей на їх батьків, до досягнення ними повноліття.

Вирішуючи позовні вимоги, про зменшення розміру стягнення аліментів, суд враховує наявність на утриманні у позивача малолітньої дитини та співмешканки, що перебуває у декретній відпустці.

З огляду на викладене, враховуючи зміну сімейного стану позивача, його майновий стан на цей час, а також з огляду на те, що розмір аліментів повинен бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на утримання сина - ОСОБА_8 до 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Доказів та доводів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, учасники справи не надали.

Оскільки, розмір аліментів підлягає зміні, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22.03.2017 року у справі №240/61/17, який перебуває на примусовому виконанні, слід відкликати, після сплати заборгованості з аліментів у повному обсязі за період до набрання цим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22.03.2017 року у справі № 240/61/17, та стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22.03.2017 року у справі №240/61/17 (провадження №2/240/46/17), який перебуває на примусовому виконанні, слід відкликати, після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за період, до набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, процесуальні строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя А.І. Шинкаренко