Справа № 565/428/20
Провадження № 2/565/385/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач пред`явила до суду позов, у якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що сторони перебувають у шлюбі, у якому народилось двоє дочок, участі у матеріальному утриманні дітей відповідач у належному обсязі не приймає.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась. Її представник ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та пояснила, що з 07.04.2020 сторони разом не проживають, з березня 2020 року відповідач коштів на утримання дітей взагалі не надає, хоча має таку можливість, оскільки працевлаштований та має стабільний заробіток. Позивач також працевлаштована, проте її заробітку недостатньо для забезпечення потреб неповнолітніх дітей, які мають незадовільний стан здоров`я.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, подав заяву, яка за змістом відповідає відзиву на позов, просив розглянути справу у його відсутності та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю. Із змісту поданої заяви вбачається, що він належно виконує свої батьківські обов`язки по утриманню дітей, а позивачкою не враховано, що саме завдяки його роботі у ВЧ НОМЕР_1 їх сім`я забезпечена безкоштовним житлом, а також що він щомісяця зі своєї заробітної плати оплачує комунальні послуги та періодично придбає продукти харчування. Він, як і ОСОБА_4 , проживають разом зі своїми неповнолітніми дітьми, а тому вважає відсутніми передбачені у ст.181 СК України підстави для стягнення з нього аліментів.

Суд, заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що сторони з 30.05.2014 перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27.04.2015, а також серії НОМЕР_4 від 21.02.2017, виданими відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області та Маневицьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області відповідно, підтверджується, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 являються батьками неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З урахуванням змісту позовних вимог, позиції позивача, а також беручи до уваги працевлаштованість відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей аліментів у частці від його доходу. Та обставина, що сторони та їх діти проживають у одному житлі, не може бути підставою для відмови у присудженні аліментів, оскільки, як встановлено із змісту позовної заяви, пояснень представника позивача в судовому засіданні та не спростовано відповідачем, неповнолітні діти сторін на момент розгляду справи перебувають на утриманні їх матері ОСОБА_2 , а їх батько ОСОБА_6 на даний час з ними не проживає.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує рівність прав та обов`язків батьків по утриманню дітей, бере до уваги, що обоє батьків працевлаштовані та мають стабільний заробіток, мають задовільний стан здоров`я та не мають інших утриманців, крім двох спільних дітей. У суду відсутні підстави для висновку про наявність у позивачки ОСОБА_2 потреби у щомісячних витратах на лікування дітей, оскільки з наданих медичних документів щодо стану їх здоров`я такі обставини не вбачаються. Крім того, суд враховує, що обов`язок утримувати власних дітей до досягнення повноліття має також і позивачка.

З урахуванням вищезазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей сторін у розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258-259, 263-265, 273-279, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.180-184, 191 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 квітня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у тому числі щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина