ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року

м. Харків

Справа № 631/1063/16

Провадження № 22-ц/818/2544/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 грудня 2019 року, постановлене суддею Мащенко С.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року в сумі 10661,83 гривень, з яких: 5798,31 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 770,87 гривень - заборгованість за процентами та комісією, 4092,65 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості та за кредитним договором № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року в сумі 12776,10 гривень, з яких: 6102,59 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 1687,95 гривень - заборгованість за процентами та комісією, 4985,56 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості та судові витрати.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року на суму 7245,20 гривень та № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року на суму 7044,60 гривень.

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитними договорами на підставі договору факторингу від 17.06.2015 року за №1706/1, укладеного з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС».

В свою чергу, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами на підставі Договору про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Платинум Банк», був первинним кредитором.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача за цими кредитними договорами.

На адресу відповідача було направлено повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитних договорів утворилась заборгованість, тому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор просила позов задовольнити.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 грудня 2019 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Судове рішення мотивовано тим, що позивач не надав до суду доказів того, що є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов зазначеного кредитного договору, що був укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить рішення скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга містить посилання на те, що Товариством надано достатньо доказів на підтвердження переходу до них права вимоги.

Договір відступлення права вимоги укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а також договір факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року, укладений між ТОВ "ФК "Бізнесфінанс" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах цивільної справи містяться копія договору факторигну № 1706/01 від 17 червня 2015 року, витяг з додатку № 1 до цього договору із реєстру заборгованості, листи ПАТ «Платинум Банк», ТОВ «ФК «Бізнесфінанс`в яких зазначено, що Банк, як первісний кредитор відступив всі права вимоги до боржників за кредитними договорами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» на підставі наступних договорів: договір відступлення права вимоги №20140522-Г від 22.05.2014 року; договір відступлення права вимоги №20140730-Г від 30.07.2014 року; договір факторингу №20141028-Г від 28.10.2014 року. Надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копій вищезазначених договорів про відступлення права вимоги укладених між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС» є неможливим, оскільки інформація, яка знаходиться у договорах є комерційною таємницею Банку та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БІЗНЕСФІНАНС», яка не відноситься до діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також містить персональні данні боржників права вимоги за якими не відступалися. В зв`язку з вищевикладеними, надали перелік боржників за кредитними договорами, права вимоги за якими були відступлені спочатку від Банку, як первісного кредитора, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанас», а потім до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», із зазначенням: боржників та реквізитів договорів про відступлення права вимоги між Банком та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», що підтверджують факт відступлення права вимоги за кредитними договорами укладеними з ОСОБА_1 позивачу.

До суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу в якому представник ОСОБА_1 зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло права вимоги до ОСОБА_1 , а тому просить рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року на суму 7245,20 гривень та № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року на суму 7044,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі встановленому договором та строком на 36 місяців).

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 10 ЦПК України 2004 року. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У статті 57 ЦПК України 2004 року зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як убачається з матеріалів справи на підтвердження позовних вимог, а саме відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року та № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» надало копію договору факторингу від 17.06.2015 року за № 1706/01, укладеного з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», витяг з додатку № 1 до цього договору, акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за цим договором; листи ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» від 02.02.2016 року №12 та ПАТ «Платинум Банк» від 02.02.2016 року № 110-01-01/64-БТ, в яких міститься перелік договорів на піставі яких було відступлено права вимоги ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та роз`яснено про неможливість надання копій цих договорів з посиланням на банківську таємницю (т. 1 а.с. 111,113).

Разом із цим матеріали справи не містять доказів про передачу права вимоги від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» за кредитними договорами № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року та № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року.

Додана позивачем копія договору факторингу від 17.06.2015 року за № 1706/01, укладеного між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ«Європейська агенція з повернення боргів», не містить інформації щодо переходу права вимоги за кредитними договорами № 1173/3859CLBPS від 11 березня 2013 року та № 2479/2034CLBPS від 30 травня 2013 року до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів».

Документи, які зазначені у цьому договорі як додатки, зокрема додаток № 1, реєстр заборгованостей, не додано.

Проте, наданий позивачем витяг зроблений як витяг із реєстру заборгованостей не сформований системою, а створений представником позивача. Так само як і витяги з додатку № 1 до листа ПАТ «Платинум Банк».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У частині першій статті 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Що стосується листів ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» від 02.02.2016 року №12 та ПАТ «Платинум Банк» від 02.02.2016 року № 110-01-01/64-БТ в яких зазначено договори на піставі яких було відступлено права вимоги ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та що ця інформація є банківською таємницею, не заслуговують на увагу, оскільки у відповідно до змісту статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» така інформація не віднесена до поняття банківської таємниці.

За таких обставин та з урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не надав до суду доказів, що є новим кредитором у зобов`язаннях із відповідачем відповідно до умов зазначеного кредитного договору, що був укладений між ПАТ «Платинум Банк» та

ОСОБА_1 оводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення і не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхиляє.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 грудня 2019 рок у залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повне судове рішення складено 15 травня 2020 року.