З а о ч н е р і ш е н н я
18 травня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі судового засідання Славич Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання біржового договору дійсним і визнання права власності у порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Білгород-Дністровського міськрайонного суду до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання біржового договору дійсним і визнання права власності у порядку спадкування за законом та просить суд:
- встановити факт родинних відносин і визнати, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 ;
- визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №752 /Б укладений 26 травня 1997 року у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - дійсним та встановити факт належності квартири АДРЕСА_1 померлій ОСОБА_6 і визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 62,40 кв.м, яка складається з: 1- коридор, 2 - кухня, 3 - житлова кімната, 4- житлова кімната, 5 - житлова кімната, 6 - кладова, 7 - житлова кімната, 8 - житлова кімната, 9 -ванна, 10 - вбиральня, 11 - балкон, 12- балкон.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є сином померлої ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті померлої відкрилась спадщина у вигляді спадкового майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Однак, через те, що правовстановлюючим документом на спадкове майно є договір купівлі-продажу, виданий Одеською товарною біржою 26.05.1997 року, який не відповідає вимогам діючого законодавства нотаріусом було рекомендовано звернутись позивачу до суду захистом своїх прав, оскільки в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, окрім того, в свідоцтві про шлюб позивача його прізвище було зазначено « ОСОБА_7 », а прізвище померлої в свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_7 ».
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
В судове засідання представник Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно, в іншій частині позовних вимог прийняти законне обґрунтоване рішення по справі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином судовими повістками, які повернуті з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», причини неявки суду не відомі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином судовими повістками, які повернуті з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», причини неявки суду не відомі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином судовими повістками, які повернуті з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», причини неявки суду не відомі.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_5 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином судовими повістками, які повернуті з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку представленим доказам та встановивши характер і особливості правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спадкодавець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №468.
Те, що померла була матір`ю позивача підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , виданого 22.05.1978 року Білгород-Дністровським міським відділом РАЦС, актовий запис №322.
Під час реєстрації шлюбу 06.11.1999 року позивачу було присвоєне прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 06.11.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, актовий запис №341. Однак, в даному свідоцтві було зазначено прізвище позивача « ОСОБА_7 », а в свідоцтві про смерть померлої « ОСОБА_7 ». Тому позивач звернувся до суду з позовною вимогою про встановлення факту родинних відносин, оскільки даний юридичний факт необхідний для оформлення спадщини на спадкове майно.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами від 25.05.1998 р., у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх установлення.
Факт, про встановлення якого просить позивач ОСОБА_1 має для нього юридичне значення для прийняття та оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне.
Відповідно договору куплі-продажу нерухомого майна №752-Б від 26.05.1997 року, ОСОБА_6 купила, а ОСОБА_2 від себе особисто та від своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , продала квартиру загальною площею 96,80 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказаний Договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований на Одеській товарній біржі в «Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю», реєстраційний № 752 /Б, а також зареєстрований у КП «Білгород-Дністровське БТІ» 01 лютого 2000 року, реєстраційний №92-4744, що підтверджується відміткою КП «Білгород-Дністровське БТІ» Одеській області від 01 лютого 2000 року та технічним паспортом від 01.02.2000 року на зазначену квартиру.
Згідно відповіді КП «Білгород-Дністровське БТІ», 28.05.1997 року Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації була проведена державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору №752/Б купівлі-продажу нерухомого майна від 26.05.1997 року.
Батько позивача - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 25.09.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1147.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Кушнір Ірини Валентинівни №199/02-14 від 15.05.2019 року спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 була заведена за заявою ОСОБА_1 . 09.10.2018 року до нотаріальної контори надійшла заява дочки померлої ОСОБА_11 про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 .
Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 здійснював її поховання, вчасно звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва на право на спадщину, від спадщини не відмовлявся.
Таким чином у відповідність за ст.1268 ЦК України позивач фактично прийняв спадщину.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 2 ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяла на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Тобто, діючі на час укладення договору купівлі-продажу між спадкодавцем та відповідачами норми Закону передбачали, що в разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в ст. 220 ЦК України, діючого в даний час.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Згідно з ст.ст. 1, 2, 15 Закону України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 року, чинним на момент укладення вказаного договору, - товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних із ним торгівельних операцій.
Оскільки при укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України "Про товарні біржі", між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що позбавляє можливості в подальшому проводити відчуження нерухомого майна, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним та визнати за позивачем право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
Таким чином, судом встановлено, що позивач є сином померлої, фактично прийняв спадщину після її смерті, за таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про товарні біржі», ст.ст. 321, 328, 334, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 128, 140, 141, 223, 247, 280, 282, 283, 315, 319 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання біржового договору дійсним і визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин і визнати, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 .
Визнати дійсним договір купівлі-продажу майна №752/Б укладений 26 травня 1997 року у Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 96,8 кв.м, житловою площею 62,40 кв.м, яка складається з: 1- коридор, 2- кухня, 3-житлова кімната, 4- житлова кімната, 5- житлова кімната, 6-кладова, 7-житлова кімната, 8- житлова кімната, 9- ванна, 10- вбиральня, 11 - балкон, 12- балкон, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя