ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/693/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Москаленко А.П., проводячи підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Департамент земельних ресурсів виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до судуз позовом про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) Ѕ частини земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8 000 000 000:63:473:0011, визнання недійсним державного акта на право власності на дану земельну ділянку та визнання права власності на ј її частину.

У позовній заяві позивач просила витребувати докази, а саме: копії матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 з Бахмацької районної державної нотаріальної контори Чернігівської обл. та копії технічної документації щодо відведення спірної земельної ділянки з Департаменту земельних ресурсів виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою від 21.10.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засіданняна 10.02.2020.

04.12.2019 ОСОБА_2 пред`явив до ОСОБА_1 зустрічний позов про визнання укладеними договорів купівлі-продажу частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання права власності на ј частину даного житлового будинку та земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою.

Від Київської міської ради надійшов відзив на позов, а від Департаменту земельних ресурсів виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - пояснення щодо позову.

В підготовче засідання10.02.2020 сторона позивача не з`явилася, у зв`язку з чим суд відклав підготовче засідання на 21.05.2020.

07.05.2020 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та зміну предмета позовута позовна заява у новій редакції, з якої вбачається, що позов доповнюється вимогами про визнання недійсним рішення Київської міської ради в частині передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки та визнання за ОСОБА_1 права користування ј частиною земельної ділянки.

В підготовче засідання 21.05.2020 учасники справи не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення засідання за відсутності сторони позивача, а від представника відповідача ОСОБА_2 - про відкладення засідання до закінчення карантину. Від інших учасників справи заяв та клопотань не надходило.

За результатами вивчення матеріалів цивільної справи суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів з таких підстав.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно статті 77 цього належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що існує чинне рішення суду про визнання за ОСОБА_1 права на спадкування після смерті брата ОСОБА_4 , а відтак фактичні дані, які містяться в матеріалах спадкової справи, не мають жодного значення для вирішення даної цивільної справи.

З огляду на підстави та предмет позову, не відносяться до предмету доказування у даній справі і фактичні дані, які містяться в технічній документації щодо передачі спірної земельної ділянки у власність відповідачу.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову, суд ураховує, що його подано у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву і при цьому обидва позови взаємопов`язані, а відтак зустрічна позовна заява подана з дотримання вимог частин першої та другої статті 193 ЦПК України.

Водночас судом встановлено, що зустрічну позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, що полягає у незазначенні у позовній заяві ціни позову та недоданні до заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Так, за приписом пункту 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до положень статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічна норма міститься у пункті 2 статті 6 Закону № 3674-VI.

Судом встановлено, що заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги немайнового характеру (про визнання договорів укладеними) оплачені судовим збором у встановленому розмірі (768,40 грн.), а ціна позову майнового характеру не визначена і не оплачена судовим збором, що є підставою для попереднього визначення судового збору, виходячи з ймовірної вартості спірного майна.

З огляду на те, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на ј частину спірної земельної ділянки, і суд погодився з визначеною нею ціною позову в розмірі 427 500 грн., та ураховуючи, що об`єктивних даних щодо вартості житлового будинку в матеріалах справи немає, суд виходить з того, що ймовірна вартість ј частини житлового будинку також становить 427 500 грн.

Зважаючи на те, що позивачем за зустрічним позовом заявлено вимогу про визнання права власності на ј частину будинку та ј частину земельної ділянки, загальна ціна позову становить 855 000 грн., а тому вимога зустрічного позову майнового характеру підлягає оплаті судовим збором в розмірі 8 550 грн.

Отже на усунення недоліків позову позивач за зустрічним позовом повинен надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 8 550 грн.

Вирішуючи питання про прийняття поданої представником позивача заяви про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову і позовної заяви у новій редакції, суд виходить з наступного.

За змістом положень статей 49, 175, 176 ЦПК України збільшення позовних вимог полягає у збільшенні розміру заявлених вимог у грошовому виразі (суми, яка стягується чи оспорюється), а відтак доповнення позовної заяви новими вимогами свідчить не про збільшення позовних вимог, а про зміну предмету позову.

Водночас дослідженням змісту позовної заяви у новій редакції встановлено, що доповнення позову новими вимогами призвело до зміни і підстав позову, а за положеннями частини третьої статті 49 ЦПК України одночасна зміна предмету і підстав позову не допускається.

За таких обставин суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду позовної заяви у новій редакції.

Ураховуючи, що в даному випадку суд встановив порушення позивачем вимог частини третьої статті 49 ЦПК України, що є визначальною і достатньою підставою для повернення позовної заяви у новій редакції, суд не дає оцінки недотриманню позивачем вимог частини п`ятої цієї норми щодо надання доказів про направлення її копії та доданих до неї документів іншим учасникам справи та несплаті судового збору у встановленому розмірі.

З огляду на вищенаведене, питання, визначені статтею 197 ЦПК України, не можуть бути розглянуті в даному підготовчому засіданні, що є підставою для його відкладення.

Керуючись статтями 49, 84, 193, 194, 185, 198, 258, 260, 261ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відкласти підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , Департамент земельних ресурсів виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на 08 вересня 2020 р. о 12-00 год.

Залишити без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у новій редакції та повернути її позивачу.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів укладеними та визнання права власності залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Суддя: