№ провадження 2/495/1327/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/11107/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю кожного,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.08.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області, актовий запис № 220.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2009 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 220.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одруження з відповідачем виявилось невдалим, у жовтні 2017 року сім`я фактично розпалась.

Причиною цього стало те, що дружина не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, тощо.

Наразі, кожен із сторін мешкає окремо. Сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим.

У зв`язку з вищевикладеним, він і звернувся до суду з даним позовом.

17 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду.

16.03.2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю кожного.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.04.2020 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю кожного об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

20 травня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує.

Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням задовольнити її зустрічний позов. Первісні позовні вимоги також підтримує.

Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, щодійсно 22.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №220), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. /л.с. 14/

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбаченоправо кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з жовтня 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ним та дружиною вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Згідно заяви відповідача, що надійшла до суду 13.03.2020 року, ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, єрішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стосовно зустрічних позовних вимог про поділ майна подружжя, суд приходить до наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії НМЕ № 579310 від 05.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С.М., ОСОБА_2 є власником житлового будинку за АДРЕСА_1 , житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. /л.с. 22-23/

Також, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії НМЕ № 579312 від 05.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С.М., ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0878, площею 0,0602 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. /л.с. 25-28/

Позивач визнає, що вказане майно, оскільки воно було придбане за час перебування подружжя у шлюбі, є їх спільною сумісною власністю.

Разом з тим, вказує, що вказані квартира та земельна ділянка були придбані нею за особисті кошти , які вона отримала від відчуження квартири АДРЕСА_2 , за договором купівлі-продажу квартири від 31.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Ливіцькою О.В.

Позивач вказувала, що за час перебування у шлюбі було придбано причеп - легковий, бренд КНОТТ, модель 91А, 2010 року випуску, дата реєстрації - 28.05.2014 року, який було зареєстровано на ім`я чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджує ідентифікацією особи за РНОКПП із реєстру МВС України.

Позивач у зустрічному позові вказала, що шлюбний договір сторонами не укладався, проте за домовленістю позивача та відповідача дійшли згоди про відступлення від рівності часток під час поділу спільного майна подружжя.

Про вказане підтвердив у своїй письмовій заяві від 16.03.2020 року і відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності (ст. 355 Цивільного кодексу України).

Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ним.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Отже, вказана стаття встановлює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу.

Крім того, для визнання речей, набутих під час шлюбу, об`єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення, на ім`я кого з них оформлено це майно.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги, що сторони досягли згоди щодо відступлення від рівності часток при поділі спільного майна подружжя, та з урахуванням презумпції права спільної сумісної власності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю кожного у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 60, 70, 71, 112, 115 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 206, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як мають на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований22 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 220- розірвати.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою власністю кожного - задовольнити.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Виділити та визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: літ. "А" - житлового будинку, житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м.; літ. "В" - літньої - кухні - сараю; № 1,5 - споруд; земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0878, площею 0,0602 га у тому числі, по угіддям: капітальна - 0, 0060 га, капітальна - 0, 0023 га, прибудинкова територія - 0,0519 га, в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд /присадибна ділянка/, категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

Виділити та визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на причеп - легковий, бренд КНОТТ, модель 91А, 2010 року випуску, дата реєстрації - 28.05.2014 року.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок за АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: літ. "А" - житлового будинку, житловою площею 31,1 кв.м., загальною площею 43,1 кв.м.; літ. "В" - літньої - кухні - сараю; № 1,5 - споруд; земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0878, площею 0,0602 га у тому числі, по угіддям: капітальна - 0, 0060 га, капітальна - 0, 0023 га, прибудинкова територія - 0,0519 га, в межах згідно з планом, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, госпбудівель і споруд /присадибна ділянка/, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; причеп - легковий, бренд КНОТТ, модель 91А, 2010 року випуску, дата реєстрації - 28.05.2014 року - припинити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складений 20 травня 2020 року.

Суддя: