Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа153/1718/18

Провадження2/153/501/18-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

учасники справи: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ямпільський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ямпільський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства дітей, в якій просив: виключити з актового запису №21 від 08 жовтня 2004 року, який складений виконавчим комітетом В.Кісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області та книзі реєстрації народжень, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області відомості про нього, як батька дитини; виключити з актового запису №1 від 20.01.2000, який складений виконавчим комітетом В.Кісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області та книзі реєстрації народжень, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, відомості про нього, як батька дитини; стягнути з відповідача витрати понесені ним про оплату судового збору при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, відповідно до квитанції про сплату судового збору; стягнути з відповідача витрати понесені ним про оплату проведення судово-біологічних (генетичних) експертиз по даній справі, відповідно до квитанції яка буде додана; стягнути з відповідача витрати понесені ним, які він поніс в зв`язку з наданням йому правничої допомоги, відповідно до документів які будуть додані. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачкою 07 листопада 1998 року виконкомом Великокісницької сільської ради Ямпільського району було зареєстровано шлюб, актовий запис №18 від 07.11.1998 року. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у них з відповідачем народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим, у них виникли не порозуміння, та різні погляди на життя, разом вони на даний час не проживають. В зв`язку з цим він звернувся з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.10.2018 року, в справі № 153/793/18, шлюб між ним та відповідачем розірвано. Коли народилась ОСОБА_6 , вони перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та в період зачаття, його бувша дружина, являлась студентом учбового закладу, де навчалась стаціонарно і в цей період вони з нею рідко зустрічались й інколи коли між ними виникали сварки остання висловлювалась про те, що він не являється біологічним батьком дитини. Крім того, в період ймовірного зачаття ОСОБА_7 , він за місцем проживання не знаходився, так як після неодноразових скандалів і не порозумінь з відповідачем залишив постійне місце проживання та реєстрації і поїхав з дому в м.Одеса, де проживав та перебував на заробітках. У нього з часу народження дитини, по теперішній час, також виникають сумніви, щодо того, чи являється він біологічним батьком і цієї дитини. На даний час, в період не проживання з відповідачем та виникнувши суперечностей він чув вислови близьких родичів, знайомих відповідача, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_7 . Тому для встановлення того, чи є він біологічним батьком дітей чи ні, він звертається до суду з вказаною заявою. В загальному з відповідачем вони фактично прожили зовсім мало часу й знаходились в різних населених пунктах. Крім того, зачаття безпосередньо ним дітей викликають у нього сумніви із відомої йому постійної аморальної поведінки відповідача, як вона себе вела та з ким спілкувалась у період його відсутності, про що він щось знав раніше, а тепер дізнався більш достеменно. Тому, він вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Снітко В.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що по справі було призначено неодноразово судово-генетичні експертизи, на які позивач з`являвся. Відповідачка жодного разу не з`являлася на експертизу. Позивач не вважає себе біологічним батьком двох дітей, про що під час словесних суперечок між позивачем та відповідачкою, остання сама про це йому говорила. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ямпільський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ю.Денисова у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№2950 від 13.05.2020, в якій просила справу розглянути у її відсутність.

Заяви, клопотання: заява відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.21); клопотання представника позивача про проведення судово-біологічної експертизи (а.с.22-24); клопотання експерта (а.с.45); клопотання експерта (а.с.48); повідомлення про неможливість проведення експертизи (а.с.54); заява представника позивача про проведення експертизи в Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи (а.с.60); клопотання представника позивача про проведення судово-біологічної експертизи (а.с.61-63); клопотання представника позивача про проведення судово-біологічної експертизи (а.с.100-101); клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.134).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання (а.с.13-16); довідка (а.с.25); відкладення підготовчого засідання (а.с.26-27); довідка (а.с.34); призначення судово-біологічної експертизи та зупинення провадження у справі (а.с.35-39); поновлення провадження у справі (а.с.65-66); довідка (а.с.67); призначення судово-біологічної експертизи та зупинення провадження у справі (а.с.68-72); довідка (а.с.88); поновлення провадження у справі (а.с.89-90); довідка (а.с.102); призначення у справі судово-біологічної експертизи та зупинення провадження у справі (а.с.103-107); довідка (а.с.128); поновлення провадження у справі (а.с.129); довідка (а.с.135); продовження строку підготовчого провадження (а.с.136-138); закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.148-150).

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

Із досліджених судом письмових доказів, які додано до позовної заяви копії паспорту громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрований.

Із копій Свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 виданого 08.10.2004 (а.с.5) та серії НОМЕР_2 виданого 20.01.2000 (а.с.6) судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 , тобто позивач, та ОСОБА_3 , тобто відповідач по справі.

Із копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 07.11.1998 (а.с.5) судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 1998 року у виконавчому комітеті Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області.

Із копії паспорту громадянина України (а.с.7) судом встановлено, що відповідачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрована.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/793/18 від 03.10.2018 (а.с.9) судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до наступних висновків:

Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст.133 СК України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік-батьком дитини.

Статтею 136 Сімейного Кодексу України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п.3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

У справі неодноразово призначалася судово-біологічна (судово-генетична) експертиза. Проте сторони (позивач чотири рази 09.07.2019, 11.09.2019, 14.01.2020, 19.02.2020 та відповідач п`ять разів 25.02.2019, 18.03.2019, 11.09.2019, 14.01.2020, 19.02.2020) без поважних причин не з`являлися до експертних установ для відбору експериментальних зразків, у зв`язку із чим проведення експертизи не відбулося, тобто у матеріалах справи відсутній висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

При цьому, позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог до позовної заяви додано лише копію свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей та копію рішення суду про розірвання шлюбу. Жодних інших доказів позивачем та його представником суду не надано.

Припущення позивача про те, що він не являється біологічним батьком дітей, об`єктивно нічим не підтверджені.

А відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Що позивачем зроблено не було.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що основним джерелом доказу у даній категорії справ про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової медичної експертизи генома ДНК людини, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що на момент звернення позивача із позовом до суду 19.11.2018, його старша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уже була повнолітня, а у відповідності із ч.3 ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Тому, суд вважає ще однією із підстави для відмови у позові також те, що старша донька на момент звернення позивача до суду із позовом була уже повнолітня, а оспорювання батьківства щодо повнолітніх не допускається.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.121, 122, 124, 125, 133, 136 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ямпільський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства дітей відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Відповідно до пункту 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження (стаття 354 ЦПК України) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2020 року.

Головуючий Т. В. Гаврилюк