справа № 489/2120/20
провадження №2/489/1734/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

15 травня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрум Капітал» (далі ТОВ «Центрум Капітал»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітолій» (далі ТОВ «Капітолій») про визнання недійсним договору іпотеки

встановив:

14.05.2020 представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати недійсним іпотечний Договір з усіма додатками від 29.10.2007, зареєстрований в реєстрі за № 2893 між ТОВ «Капітолій» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий Банк», правонаступником якого є ТОВ «Центрум Капітал» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51656039 від 17.03.2020, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Заяву мотивована тим, що в квітні 2020 ОСОБА_1 отримано копію повідомлення вимоги від ТОВ «Центрум Капітал» до ТОВ «Капітолій», в якому міститься вимога до останнього погасити заборгованість за кредитним договором на відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії № 22/КВ-07 від 29.10.2007. На забезпечення зобов`язання по кредитному договору було укладено іпотечний договір від 29.10.2007. При цьому з повідомлення вбачається, що до складу предмету іпотеки за іпотечним договором входить, окрім інших, квартира АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та в разі невиконання зобов`язання буде звернено стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, ОСОБА_1 не було відомо про існування вказаного договору іпотеки та вона є добросовісним набувачем майна, тому іпотечний договір та запис про іпотеку в ЄДР № 35972697 порушує право власності позивача на придбану нею за договором купівлі-продажу квартиру. Крім того, вона вважає, що договір іпотеки було укладено з порушенням норм законодавства та він є недійсним, а тому з метою не порушення прав позивача та позбавлення належного їй майна, просить суд накласти арешт на квартиру.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву до відповідачів, в якій представник позивача просить суд визнати недійсним договір іпотеки та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним № 51656039 від 17.03.2020.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, представником позивача викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а саме незаконного позбавлення належної їй квартири, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22168874 від 05.09.2017).

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положнь ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали суду складено 15.05.2020.

Суддя І.В. Коваленко