Провадження №2-о/263/26/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

за участі секретаря судового засідання Іващенко Н.К.,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Д`яконова К.І., звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 24.08.1977 року по 12.12.1978 року працювала у Металургійному комбінаті заводі «імені Кірова»; в період з 13.08.1984 року по 27.09.1993 року працювала у Всесоюзному научно-дослідницькому інституті реактивів та хімічних чистих матеріалів для електронної техніки ВНІІреактивелектрон; з 29.09.1993 року по 31.12.1997 року працювала у ОП «Макіївський металургійний комбінат імені Кірова».

25.02.2020 року від представника позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остання додатково до раніше заявлених вимог просить встановити також факт належності ОСОБА_1 трудової книжки Серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що відповідно трудової книжки ОСОБА_1 , остання розпочала свою трудову діяльність з 24.08.1977 року. Так, в період з 24.08.1977 рокубула прийнята на роботу до Металургійного заводу «імені Кірова» на посаду учня лаборанта. З наведеним підприємством ОСОБА_2 Л ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах в період до 12.12.1978 року. 15.11.1978 року ОСОБА_1 було зараховано слухачем підготовчого відділення Донецького державного університету. 01.08.1984 року ОСОБА_1 закінчила Донецький державний університет. 13.08.1984 року заявницю було прийнято на роботу у відділ речовин спеціального призначення на посаду інженера Всесоюзного научно-дослідницького інституту реактивів та хімічних читсих матеріалів для електронної техніки (ВНІІреактивелектрон). У вказаній установі ОСОБА_1 працювала до 27.09.1993 року, згідно із записами у трудовій книжці ОСОБА_1 29.09.1993 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу у відділ технічного контролю ОП «Макіївській МК імені Кірова» - на посаду контролеру у виробництві чорних металів. 31.03.2005 року ОСОБА_1 було звільнено з вказаного підприємства у зв`язку із переводом до ЗАТ «Макіївській металургійний завод». Період трудової діяльності ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.1998 року додатково (окрім наявних записах у трудовій книжці) підтверджується індивідульними відомостями про застраховану особу, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб. Проте такий Реєстр ведеться з 1998 року, з огляду на що доказом періоду роботи ОСОБА_1 в період до 31.12.1997 року можу бути підтверджуно лише відповідними записами у трудовій книжці. Рішенням № 212 від 20.08.2019 року Маріупольського ОУПФУ в Донецькій області Даниловій Л ОСОБА_4 О. було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до загального стажу ОСОБА_1 неможливо зарахувати період роботи у МК «імені Кірова» з 24.08.1977 року по 12.12.1978 року; період роботи у «ВНДІІреактивелектрон» з 13.08.1984 року по 27.09.1993 року; період роботи в ОП «Макіївській МК імені Кірова» з 29.09.1993 року по 31.12.1997 року, оскільки дата заповнення трудової книжки ОСОБА_1 03.07.1918 року, а перший запис про прийняття на роботу датовано 1977 роком.Враховуючи викладене, на теперішній час заявниця позбавлена можливості ставити питання про зарахування періоду її роботи з 24.08.1977 року по 31.12.1977 року (період, відомості про який містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 , проте відсутній в Реєстрі застрахованих осіб) до загального страхового стажу при призначенні пенсії, право на що встановлено нормами діючого законодавства, через невірне зазначення (технічну описку) на першій сторінці її трудової книжки дати її заповнення - «03.07.1918 року», з огляду на що вважає за необхідне ставити питання про належність їй трудової книжки, де містяться записи щодо трудової діяльності ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 - та встановити той факт, що у зазначений період часу остання мала трудові відносини з підприємствами, які зазначені у її трудовій книжці.

Від заявниці та її представника ОСОБА_5 до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Від заінтересованої особи Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на адресу суду надійшли відзив та заперечення, відповідно до яких заінтересована особа заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки вважає, що такі вимоги повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства та відсутність між сторонами спору про право.

Суд, ознайомившись із доводами заявниці, позицією заінтересованої особи, дослідивши докази, які додано до заяви ОСОБА_1 встановив наступні обставини на відповідні їм правовідносини.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.12 постановиПленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму № 5), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно із п.1 постанови Пленуму № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Вказаним нормам кореспондує Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі за текстом Порядок № 637), пунктами 1 та 2 якої визначено, що основним документом який підтверджу стаж роботи, є трудова книжка, а за п. 3 цього ж Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу зарплати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які мають відомості про періоди роботи. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

Статтею 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України. Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 р. зареєстр. в Мінюсті України 17 серпня 1993 року, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом Інструкція), за якою усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи підтверджуються підписом посадової особи і засвідчуються Печаткою.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вище стоячою організацією, якій було надано підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при АР Криму (п.2.8 Інструкції).

Згідно ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними та показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , у трудовій книжці заявниці містяться наступні записи: на першій сторінці трудової книжки , зокрема, вказано дату її заповнення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому, ОСОБА_1 розпочала свою трудову діяльність з 24.08.1977 року. В період з 24.08.1977 року заявницябула прийнята на роботу до Металургійного заводу «імені Кірова» на посаду учня лаборанта. З наведеним підприємством ОСОБА_2 Л ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах в період до 12.12.1978 року. В період з 15.11.1978 року ОСОБА_1 було зараховано слухачем підготовчого відділення Донецького державного університету. 01.08.1984 року ОСОБА_1 закінчила Донецький державний університет, що, зокрема, підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 767802.13.08.1984 року заявницю було прийнято на роботу у відділ речовин спеціального призначення на посаду інженера Всесоюзного научно-дослідницькогоінституту реактивів та хімічних читсих матеріалів для електронної техніки (ВНДІІреактивелектрон). У вказаній установі ОСОБА_1 працювала до 27.09.1993 року. 29.09.1993 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу у відділ технічного контролю ОП «Макіївській МК імені Кірова» - на посаду контролеру у виробництві чорних металів. 31.03.2005 року ОСОБА_1 було звільнено з вказаного підприємства у зв`язку із переводом до ЗАТ`Макіївській металургійний завод».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що дійсно запис, який міститься на першій сторінці трудової книжки ОСОБА_1 щодо дати її заповнення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - вочевидь є технічною опискою, допущеною відповідальним працівником МК «імені Кірова» при первісному її заповненні оскільки дата першого запису у трудовій книжці ОСОБА_1 24.08.1977 року.

Рішенням Маріупольського ОУПФУ Донецької області №212 від 20.08.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до загального стажу останньої неможливо зарахувати період роботи у МК «імені Кірова» з 24.08.1977 року по 12.12.1978 року, період роботи у «ВНДІІреактивелектрон`з 13.08.1984 року по 27.09.1993 року, період роботи в ОП «Макіївський МК імені Кірова»» з 29.09.1993 року по 31.12.1997 року, оскільки дата заповнення трудової книжки ОСОБА_1 03.07.1918 року, а перший запис про прийняття на роботу датовано 1977 року.

З огляду на той факт, що на теперішній час усунути вказану описку шляхом внесення відповідних виправлень до трудової книжки ОСОБА_1 у порядку, встановленому Інструкцією, є неможливим - через знаходження можливого правонаступника МК «імені Кірова» на тимчасово окупованій території, суд вважає за необхідне захистити права ОСОБА_1 у порядку, який встановлено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, та встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , а також факт, що заявниця перебувала у трудових відносинах, з підприємствами та в періоди, що вказані у цій трудовій книжці, оскільки встановлення цих фактів породжує для ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком. При цьому суд не бере до уваги посилання Маріупольського ОУПФУ на необхідність розгляду вимог ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог КАСУ, оскільки розгляд заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення прямо передбачено нормами ЦПК, посилання на які містяться вище.

Не знайшли свого правового підтвердження й посилання заінтересованої особи про відсутність спору між ОСОБА_1 та Маріупольським ОУПФУ, оскільки, згідно із загальними положенням про окреме провадження. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України». Відсутність спору є основною характеристикою та передумовою розгляду справи в порядку окремого провадження.

Проаналізувавши надані заявницею докази у їх сукупності та норми діючого законодавства, що регулюють правовідносини, що склались між сторонами, суд приходить до висновку, що через наведену вище технічну описку, яка міститься у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заявниця позбавлена можливості ставити питання про зарахування до її загального страхового стажу періоду роботи, відомості про який відсутні у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , оскільки такі дані вносяться до Реєстру починаючи з 01.01.1998 року. Вказана обставина унеможливлює призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, що підтверджується рішенням Маріупольського ОУПФУ в Донецькій області, а враховуючи відсутність можливості внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 - у даному випадку встановлення такого факту можливе лише за рішенням суду.

Керуючись п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, ст.ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , у період з 24.08.1977 року по 12.12.1978 року працювала у Металургійному заводі «імені Кірова»; в період з 13.08.1984 року по 27.09.1993 року працювала у Всесоюзному научно-дослідницькому інституті реактивів та хімічних чистих матеріалів для електронної техніки ВДНДІІреактивелектрон, з 29.09.1993 року по 31.12.1997 року працювала у ОП «Макіївський металургійний комбінат імені Кірова».

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Ковтуненко