Справа № 202/5123/19
Провадження № 4-с/202/4/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кухтіна Г.О.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Міськрайоний ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить суд поновити процесуальний строк для подання скарги та зобов`язати Міськрайонний ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області скасувати та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11082300, який було накладено ВДВС Харківського РУЮ Харківської області в рамках виконавчого провадження за № 25927884 та арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11217754, який було накладено ВДВС Харківського РУЮ Харківської області в рамках виконавчого провадження № 26746997.

Вимоги скарги обґрунтовані наступним. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта скаржнику стало відомо про наявність арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 110829300, накладеного ВДВС Харківського РУЮ Харківської області в рамках виконавчого провадження № 25927884, та арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11217754, накладеного ВДВС Харківського РУЮ Харківської області в рамках виконавчого провадження № 26746997. У зв`язку з цим 14 березня 2019 року до виконавчої служби було направлено адвокатський запит, на який отримано відповідь, що виконавче провадження № 25927884 є завершеним 19.12.2013 року, та станом на теперішній час на виконанні не перебуває, а виконавче провадження № 26746997 взагалі є таким, що не було відкрито, так як відповідні виконавчі дії були скасовані 18.12.2013 року. Також з наданої відповіді вбачається, що виконавчі провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, а вилучити вказані арешти взагалі не вбачається можливим через відсутність правових підстав. Вважає, що дії державних виконавців є протиправними та такими, що порушують права скаржника у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області Бондаренко О.М. від 05 квітня 2011 року в рамках виконавчого провадження № 25927884 накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження: 11082300. Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області Гончаренко О.А. від 26 травня 2011 року в рамкам виконавчого провадження № 26746997 також було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження: 11217754 /а.с. 7-12/.

З листа Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області від 20 березня 2019 року Вих. № 7304 вбачається, що виконавче провадження № 25927884 є завершеним 19.12.2013 року, та станом на теперішній час на виконанні не перебуває, а виконавче провадження № 26746997 взагалі є таким, що не було відкрито, так як відповідні виконавчі дії були скасовані 18.12.2013 року /а.с 16-17/.

Відповідно до ст.447, ч.ч.2,3 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В силу ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV в редакції, яка діяла на час повернення виконавчого документа стягувачу (втрата чинності з 05.10.2016 року, крім статті 4. Стаття 4 втратила чинність з 05.01.2017 року згідно із Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на викладене, суд вважає що вимоги скарги про зобов`язання зняти арешти з майна боржника та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не підлягають задоволенню, оскільки виконавчі провадження завершені, а тому, з огляду на те, що державний виконавець діє у межах спеціального Закону та виконання виконавчого документу, скарга задоволенню не підлягає і підняте питання може бути вирішено шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Міськрайоний ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції у 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Кухтін