РІШЕННЯ

іменем України

21 травня 2020 рокуСправа №451/211/20
Провадження № 2/451/520/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/211/20 за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай),-

в с т а н о в и в:

14 лютого 2020 року адвокат Мидзка Володимир Адамович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай).

В позовній заяві зазначає, що ОСОБА_1 з дня свого народження по даний час проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №80 від 23.01.2020 р., виданою Березівським старостинським округом Лопатинської селищної ради. Дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 15.11.1986 р., виданим Березівською сільською радою, відповідний запис №16. Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 ОСОБА_3 в 1996-2011 роках працювала приймальником молока від населення села Березівка. Рішенням сесії Берегівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 01 лютого 2002 року «Про уточнення списків на середню земельну частку», ОСОБА_1 включено в списки на виділення середньої земельної частки площею 2,56 га., попередньо виключивши із списків ОСОБА_4 . Як вбачається з листа-відповіді Лопатинської селищної ради №19 від 11.01.2020 р., на підставі п.1 рішення сесії Березівської сільської ради від 01.02.2002 р. «Про уточнення списків на середню земельну частку» ОСОБА_4 була виключена із списків громадян на отримання середньої земельної частки, у зв`язку з тим, що вона була помилково включена в списки пайовиків і на момент паювання не була членом колгоспу та не працювала в соціальній сфері. Пунктом 2 вищевказаного рішення в списки на середню земельну частку площею 2,56 га була включена ОСОБА_1 , яка на час паювання помилково не була включена в списки пайовиків, оскільки працювала приймальником молока в с. Березівка. До винесення вищезгаданого рішення «Про уточнення списків на середню земельну частку» розпорядженням голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №203 від 23.04.1997 р. затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміри в умовних кадастрових гектарах спілки селян «Стир» на території Березівської сільської ради. Так, з додатку до даного розпорядження (розрахунку) вбачається, що розмір земельної частки (паю), виділений ОСОБА_4 (порядковий номер 398) становить 2,56 умовних кадастрових гектари вартістю 7526,40 грн. В додатку до розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №129 від 28.03.2000 р. «Про надання дозволу громадянам с. Березівка, с. Новоставці, с. Грицеволя, с. Підмонастирок, с. Бебехи Березівської сільської ради на складання проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» наведено список громадян, власників сертифікатів на земельні частки (паї) Березівської сільської ради, яким погоджено передачу земельних часток (паїв) для ведення сільськогосподарського виробництва, зокрема, право ОСОБА_4 , жительки с. Грицеволя, на одержання у процесі приватизації середньої земельної частки в розмірі 2,56 га засвідчував сертифікат на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 №116071, реєстраційний номер 7206. З додатку до розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №155 від 12.04.2000 р. «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам сіл Березівка, Новоставці, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Бебехи Березівської сільської ради» вбачається, що фізична площа земельної ділянки ОСОБА_4 складає 2,5452 га, в тому числі 2,1079 га ріллі (0,7290+0,8292+0,5497) та 0,4373 га кормових угідь. Також, як зазначено в листі №29-13-0.30-492/114-19 від 04.12.2019 р. Відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, надано завірені копії документів: з книги про розпаювання земель по Березівській сільській раді Радехівського району Львівської області витяги із списків про виділення земельної частки (паю) громадянці ОСОБА_4 та витяги викопіювань із схем нарізок розпайованих земель із списками, де відображена громадянка ОСОБА_4 . Із схем нарізок розпайованих земель вбачається 4 земельні ділянки: з кодом 923 в кварталах 62, 13, 52 та 105. З листа відділу у Радехівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області №29-13-0.30-23/114-20 від 23.01.2020 р. та Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що сертифікат НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , жительки с.Грицеволя Радехівського району Львівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 7206 від 05.05.1997 р. з розміром земельної частки (паю) 2,56 умовних кадастрових гектари, не видавався, оскільки відсутній підпис власника сертифікату. Також не видавався і Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 . Отже, вищевказані документи підтверджують наявність наділених, вільних (невитребуваних) земельних ділянок площею 2,56 умовних кадастрових гектари на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які перебували у колективній власності колишньої спілки селян «Стир». Позивачу відомо, що ОСОБА_4 померла восени 1997 року. 14 травня 2019 року до Лопатинської селищної ради була подана заява про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 2,56 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з листа-відповіді Лопатинської селищної ради №М-225 від 31.05.2019 р., дана заява була розглянута на засіданні земельної комісії Лопатинської селищної ради та було встановлено, що ОСОБА_1 в період з 1996 - 2003 роки працювала приймальником молока від населення в с. Березівка та відповідно до п.2 рішення Березівської сільської ради від 01.02.2002 року «Про уточнення списків на середню земельну частку» була включена в списки на виділення середньої земельної частки. Однак, ОСОБА_1 не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який вважається правовстановлюючим документом при пред`явленні вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Окрім інших, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У зв`язку з вищенаведеним, з метою підтвердження факту належності ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), рекомендовано звернутись до суду. Враховуючи вказані обставини, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_5 ), право на земельну частку (пай) розміром 2,56 умовних кадастрових гектари, виділивши їй із земель, розташованих на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які перебували у колективній власності колишньої спілки селян «Стир» (а.с.2-7).

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити в повному обсязі (а.с.48).

Представник відповідача Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника. Додатково зазначив, що позивач згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 в період з 1996 по 2011 року працювала приймальником молока від населення в с,Березівка та при паюванні не була включена в списки на середню земельну частку. Рішенням сесії Березівської сільської ради від 01.02.2002 року «Про уточнення списків на середню земельну частку», гр. ОСОБА_1 було включено в списки на виділення середньої земельної частки площею 2.56 га, шляхом виключення іншої особи - ОСОБА_4 , яка помилково в такі списки була включена (а.с.47).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Суд встановив, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №80 від 23.01.2020 р., виданою виконавчим комітетом Березівського старостинського округу Лопатинської селищної ради (а.с.10).

Дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 15.11.1986 р., виданим Березівською сільською радою, відповідний запис №16 (а.с.11).

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 , ОСОБА_3 в 1996-2011 роках працювала приймальником молока від населення села Березівка (а.с.12-14).

Рішенням сесії Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 01 лютого 2002 року «Про уточнення списків на середню земельну частку», ОСОБА_1 включено в списки на виділення середньої земельної частки площею 2,56 га, попередньо виключивши із списків ОСОБА_4 (а.с.15).

З листа-відповіді Лопатинської селищної ради №19 від 11.01.2020 р., на підставі п.1 рішення сесії Березівської сільської ради від 01.02.2002 р. «Про уточнення списків на середню земельну частку» ОСОБА_4 була виключена із списків громадян на отримання середньої земельної частки, у зв`язку з тим, що вона була помилково включена в списки пайовиків і на момент паювання не була членом колгоспу та не працювала в соціальній сфері. Пунктом 2 вищевказаного рішення в списки на середню земельну частку площею 2,56 га була включена ОСОБА_1 , яка на час паювання помилково не була включена в списки пайовиків, оскільки працювала приймальником молока в с. Березівка (а.с.16).

Відповідно до листа-відповіді №29-13-0.30-131/114-19 від 27.03.2019 року, наданого відділом у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, сертифікати на земельну частку (пай) на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області на ім`я громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в МФТД (архіві) Відділу не має. Завірену копію сторінок із списків громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) по Березівській сільській раді, де вказана гр. ОСОБА_4 надають, а де вказана ОСОБА_1 не має (а.с.17).

До винесення вищезгаданого рішення «Про уточнення списків на середню земельну частку» розпорядженням голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №203 від 23.04.1997 р. затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміри в умовних кадастрових гектарах спілки селян «Стир» на території Березівської сільської ради (а.с.18).

З додатку до даного розпорядження (розрахунку) вбачається, що розмір земельної частки (паю), виділений ОСОБА_4 (порядковий номер 398), становить 2,56 умовних кадастрових гектари вартістю 7526,40 грн. (а.с.19,20).

В додатку до розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №129 від 28.03.2000 р. «Про надання дозволу громадянам с. Березівка, с. Новоставці, с. Грицеволя, с. Підмонастирок, с. Бебехи, Березівської сільської ради на складання проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» наведено список громадян, власників сертифікатів на земельні частки (паї) Березівської сільської ради, яким погоджено передачу земельних часток (паїв) для ведення сільськогосподарського виробництва, зокрема, право ОСОБА_4 , жительки с. Грицеволя, на одержання у процесі приватизації середньої земельної частки в розмірі 2,56 га засвідчував сертифікат на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 №116071, реєстраційний номер 7206 (а.с.21-24).

З додатку до розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №155 від 12.04.2000 р. «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам сіл Березівка, Новоставці, Грицеволя, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Березівської сільської ради», вбачається, що фізична площа земельної ділянки ОСОБА_4 складає 2,5452 га, в тому числі 2,1078 га ріллі та 0,4373 га кормових угідь (а.с.25-28).

В листі №29-13-0.30-492/114-19 від 04.12.2019 р. Відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, зазначено, що надано завірені копії документів: з книги про розпаювання земель по Березівській сільській раді Радехівського району Львівської області витяги із списків про виділення земельної частки (паю) громадянці ОСОБА_4 та витяги викопіювань із схем нарізок розпайованих земель із списками, де відображена громадянка ОСОБА_4 (а.с.29).

Із схем нарізок розпайованих земель вбачається 4 земельні ділянки: з кодом 923 в кварталах 62, 13, 52 та 105 (а.с.30-33).

Згідно листа відділу у Радехівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області №29-13-0.30-23/114-20 від 23.01.2020 р. та Витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що сертифікат НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , жительки с.Грицеволя Радехівського району Львівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 7206 від 05.05.1997 р. з розміром земельної частки (паю) 2,56 умовних кадастрових гектари, не видавався, оскільки відсутній підпис власника сертифікату. Також не видавався і Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 (а.с.34,35).

14 травня 2019 року до Лопатинської селищної ради була подана заява про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в розмірі 2,56 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відповідно до листа-відповіді Лопатинської селищної ради №М-225 від 31.05.2019 р., дана заява була розглянута на засіданні земельної комісії Лопатинської селищної ради та було встановлено, що ОСОБА_1 в період з 1996 - 2003 роки працювала приймальником молока від населення в с. Березівка та відповідно до п.2 рішення Березівської сільської ради від 01.02.2002 року «Про уточнення списків на середню земельну частку» була включена в списки на виділення середньої земельної частки. Однак, ОСОБА_1 не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який вважається правовстановлюючим документом при пред`явленні вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Окрім інших, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (а.с.36).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в суб`єктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою.

Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обов`язкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обов`язковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з п.п.16, 17 Перехідних положень ЗК України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст.5 закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 2,7 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського: підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта па право колективної власності на землю. Даним указом також передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно з п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств (КСП) проводилось в Україні після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 р. № 1529/99. Порядок паювання земель був визначений Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.95 р. № 720/95, в п. 1 якого визначалось, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну ділянку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка (форма сертифіката затверджена Постановою КМУ від 12.10.95 р. № 801), в якому вказується розмір паю в умовних кадастрових гектарах та його вартість.

Таким чином, земельний пай - це тільки право на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель, які належали КСП.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку, не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08,1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» має бути надана із земель запасу.

Узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_5 ), право на земельну частку (пай) розміром 2,56 умовних кадастрових гектари, виділивши їй із земель, розташованих на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, які перебували у колективній власності колишньої спілки селян «Стир».

Стягнути з Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 21 травня 2020 року.