З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2020 р. Справа № 608/175/20
Номер провадження2/608/188/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
з участю секретаря судового засідання Фаштиковської М. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно,-,-
В січні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, посилаючись на те, що в жовтні 2019 року звернулася до нотаріуса за усною консультацією з приводу відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 . В ході вивчення поданих документів, нотаріусом було встановлено, що квартира була набута нею під час її перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , а відтак в силу норм Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя, а тому необхідна попередня згода відповідача на відчуження нею квартири. Без такої згоди договір відчуження квартири посвідчити буде неможливо, а тому їй було рекомендовано звернутись до суду щодо визнання права особистої приватної власності на зазначену квартиру.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Дядик Я.Б. в судове засідання не з`явилися, представник позивачки подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб порталі судової влади України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи заяву позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що з 13 червня 2002 року сторони перебували у шлюбі, який розірваний 25 липня 2019 року на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області.
Згідно договору дарування від 05 липня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г.С. вбачається, що 05 липня 2004 року ОСОБА_3 подарувала позивачці ОСОБА_1 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 липня 2004 року посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г. С. вбачається, що позивачка ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 1/2 частину будинку АДРЕСА_2 .
Таким чином, станом на 10.07.2004 року позивачка ОСОБА_1 була власником Будинку АДРЕСА_2 .
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Аналогічний висновок зроблено і у п.24 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».
Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.
Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України тавизнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Така правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-801цс16 та від 12.10.2016 року у справі №6-846цс16, які є обов`язковими для застосування у подібних правовідносинах.
Якщо один з подружжя доведе, що майно набуте ним у шлюбі було придбано за особисті, а не спільні кошти, то таке майно не є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою власністю цього члена подружжя, зазначене узгоджене з позицією ВСУ (Постанова ВСУ у справі № 6-1568цс16).
В даному випадку, позивачка надала переконливі докази на підтвердження того, що зазначена квартира є її особистою приватною власністю, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання зазначеної квартири особистою приватною власністю ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 57 Сімейного кодексу України ст.ст.12,81,141,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, -
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 02 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Гресько О.Т. (Серія ВКМ № 934924) та Витягом з Державного реєстру правочинів від 02.09.2008 року, номер витягу 6449824.
Судові витрати покласти на сторони в межах понесених ними.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Копія вірна:

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/175/20.

Заочне рішення набрало законної сили " " _______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію заочного рішення видано " " _______________ року.

Секретар: