Справа № 185/2046/20
Провадження № 2/185/2211/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до П`ятої донецької державної нотаріальної контори про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до П`ятої донецької державної нотаріальної контори, просить:

-Зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , накладений П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою 16 травня 2008 року на підставі ухвали Куйбишевського районного суду м.Донецька, реєстраційний номер обтяження 7201261,

-Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт цієї квартири.

Позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 24 липня 2007 року він є власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . З Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна йому стало відомо, що на зазначену квартиру накладено арешт ухвалою Куйбишевського районного суду м.Донецька від 16 травня 2008 року. При цьому він не був учасником судових справ, в яких вирішувалося б питання про арешт його майна. Також з запису про арешт майна видно, що цей арешт був накладений у відношенні попереднього власника квартири - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обтяження, що є предметом даного позову, було зареєстровано після відчуження квартири попереднім власником і ніякого відношення до позивача не має, тому накладений арешт є безпідставним.

Відповідач П`ята донецька державна нотаріальна контора копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів отримав 03 квітня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32). Відзиву на позов не надійшло.

Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З доданих до позовної заяви документів видно, що 24 липня 2007 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Баженовою Л.В., зареєстровано в реєстрі за номером д-1194 (а.с.6-7).

У пункті 6 цього договору зазначено, що факт відсутності заборони відчуження вказаної квартири підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виданим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Баженовою Л.В. 24 липня 2007 року за № 13589650.

19 липня 2010 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Баженовою Л.В. був виданий ОСОБА_1 дублікат договору купівлі-продажу № д-1194 від 24 липня 2007 року замість втраченого.

23 вересня 2010 року Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м.Донецька було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу № д-1194 від 24 липня 2007 року, виданого приватним нотаріусом Баженовою Л.В. від 19 липня 2010 року №3682 (а.с.8).

Також 23 вересня 2010 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відомості про право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі дублікату договору купівлі-продажу № д-1194 від 24 липня 2007 року, виданого приватним нотаріусом Баженовою Л.В. від 19 липня 2010 року №3682, реєстраційний номер майна: 7505142 (а.с.11).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 16 травня 2008 року П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали від 16 травня 2008 року Куйбишевського районного суду м.Донецька, при цьому власником майна зазначений ОСОБА_2 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.13).

П`ята донецька державна нотаріальна контора не має можливості надати відомості щодо документу, на підставі якого було внесено запис до реєстру про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки всі справи тривалого зберігання після 1998 року, а також всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01 грудня 2014 року, залишаються на тимчасово окупованій території у м.Донецьку і доступу до них немає (а.с.23).

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала Куйбишевського районного суду м.Донецька від 16 травня 2008 року.

Таким чином отримання інформації про підстави накладення арешту на квартиру на даний час неможливо.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Оскільки право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було припинено з дня укладення договору про відчуження цього майна, тобто з 24 липня 2007 року, арешт на цю квартиру як на майно, що належить ОСОБА_2 , був накладений необгрунтовано.

Тому позовні вимоги про зняття арешту з квартири підлягають задоволенню.

Відповідно до положень пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна зокрема за рішенням суду.

Згідно пункту 6.1 глави 15 розділу ІІ зазначеного Порядку, про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Таким чином рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для внесення нотаріусом відповідних даних до реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Як визначено ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Оскільки діючим законодавством не передбачено виключення з Державного реєстру записів про обтяження речових прав, позовні вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт квартири не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем - П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження належної позивачу квартири на підставі ухвали суду від 16 травня 2008 року, на той час запису про державну реєстрацію права власності позивача на квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 2007 року ще не було внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Запис про право власності позивача на квартиру був внесений 23 вересня 2010 року на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого взамін втраченого. Тому нотаріальною конторою не було допущено свідомого порушення прав власника майна. З огляду на це суд вважає за можливе не покладати на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, у тому числі строк апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 16 травня 2008 року за номером 7201261 П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Куйбишевського районного суду м.Донецька від 16 травня 2008 року.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ,

- П`ята донецька державна нотаріальна контора, 85302 Донецька область, м.Покровськ, вул.Прокоф`єва, 111, .

Суддя У.М. Болдирєва