Провадження № 2/761/1861/2020
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за завдану майнову шкоду протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у невнесенні до ЄДРДР заяв про злочин, скоєний працівниками АТ КБ «Приватбанк», не проведенні досудового розслідування у розмірі коштів, що позивач не отримала з 04 жовтня 2018 року - 50 000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за немайнову шкоду, завдану протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у невнесенні до ЄДРДР заяв про злочин, скоєний працівниками АТ КБ «Приватбанк», не проведенні досудового розслідування, що призвело до смерті ОСОБА_2 1 000 000,00 грн.

До суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивачка просить зобов`язати АТ «Приватбанк» повернути кошти у розмірі 40 000 грн., у зв`язку із закінченням 16.12.2019 року строку дії договору від 15.07.2019 року.

Заява обґрунтована тим, що відсутність заходів забезпечення позову по даній справі, шляхом повернення їй коштів з депозитного рахунку банку, призведе до неможливості отримання позивачкою відповідного свідоцтва після смерті її чоловіка, а також оформлення спадщини, що на думку позивачки, свідчить про бездіяльність органів досудового розслідування та в свою чергу порушує її права та інтереси.

Вивчивши матеріали заяви та позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом вжиття видів забезпечення, передбачених частиною 1 цієї статті. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Разом з тим, частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, враховуючи предмет та підстави позову, вбачається, що, в даному випадку, заявниця заявляє вимоги щодо стягнення компенсації на свою користь, внаслідок невиконання органами досудового розслідування своїх посадових обов`язків.

Так, аналізуючи приписи ст. 150 ЦПК України, заявником, в даному випадку, заявлено вимоги, які не є співмірними із вимогами позовної заяви, адже останні не є пов`язаними між собою, так як предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданої внаслідок бездіяльності органів досудового розслідування, а не повернення коштів з депозитного рахунку банківської установи, у зв`язку з закінченням строку дії договору, а тому в розумінні положень ст. 149 ЦПК України, суд не вбачає підстав вважати, що в даному випадку, існуватиме загроза невиконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення компенсації, так як за своїм змістом вимоги заяви про застосування заходів забезпечення, шляхом зобов`язання повернення коштів - не стосуються вимог позову.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, підстави та предмет позову, а також те, що заявником не доведено співмірність заявлених вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову і позовних вимог та не надано відповідних належних та допустимих доказів в обґрунтування викладених обставин, при цьому, не надано доказів, що у разі не вжиття вказаних заходів забезпечення позову, існуватиме загроза невиконання рішення суду у даній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула