Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2563/19

15 травня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.

секретаря - Шпитко М.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення передоплати, відсотків за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання, інфляційних збитків за договором поставки, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення передоплати, відсотків за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання, інфляційних збитків за договором поставки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на початку червня 2019 року між ним та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено усний договір купівлі-продажу пиломатеріалів. Відповідно до умов вказаного усного договору відповідач зобов`язувався поставити позивачу пиломатеріали по ринковій ціні на загальну суму 189000,00 грн. Вказав, що 03.06.2019 року відповідачем ОСОБА_2 було написано позивачу розписку, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 взяв у нього гроші в сумі 189000,00 грн. та зобов`язується до 15.07.2019 року поставити на цю суму пиломатеріалів по ринковій ціні. Однак відповідач ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання не виконав, а також не повернув отриманих від ОСОБА_1 грошових коштів. Стверджує, що на виконання умов укладеного договору, ним сплачено на користь відповідача в якості передоплати за товар загалом 189 000,00 грн., проте, ним як покупцем не було отримано від продавця (відповідача) товар на суму передоплати. При цьому, позивач, з врахуванням вимог ст. 625 ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми за період з 15.07.2019 року по 12.12.2019, які становлять 2345,67 грн., а також 25 590,08 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язання, 1 115,10 грн. інфляційних збитків, та 7500 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які наведені в позовній заяві, просив позов задоволити у повному обсязі, та стягнути з відповідача 189 000 грн. передоплати за пиломатеріали, 2 345 грн. 67 коп. відсотків за користування грошовими коштами, 25 590 грн. 08 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань, 1 115 грн. 10 коп. інфляційних збитків, 7500 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.Відзив на позов також не подавав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 03.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 надав розписку про те, що він взяв у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 189 000 (сто вісімдесят дев"ять тисяч) гривень по курсу НБУ 7000 тис. доларів США. Зобов`язався до 15.07.2019 року поставити на цю суму пиломатеріалів по ринковій ціні. (а.с.3).

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом прийнято до уваги, що положення ст. 204 ЦК України встановлюють презумпцію правомірності правочину.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних збитків судом встановлено правомірність нарахування останніх відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, позивачем підставно нараховано пеню, оскільки відповідач своєчасно не виконав зобов`язання.

Встановивши наявність складеної відповідачем розписки про отримання у позивача коштів за поставку пиломатеріалів, факт не поставки пиломатеріалів у визначений в розписці строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 189 000 грн. передоплати за пиломатеріали, 2 345 грн. 67 коп. відсотків за користування грошовими коштами, 25 590 грн. 08 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань, 1 115 грн. 10 коп. інфляційних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування спірної заборгованості, як і доказів на підтвердження належного виконання ним взятих зобов`язань перед позивачем.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих позивачем квитанцій, витрати на правничу допомогу склали 7500 грн.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються: 7500 грн. послуги адвоката, що підтверджено квитанцією про сплату грошових коштів, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п.9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід II груп, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 2180 грн. 51 коп.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 15, 204, 509, 525, 526, 628, 663, 712 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-83, 133, 141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення передоплати, відсотків за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання, інфляційних збитків за договором поставки - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 - 189 000 (сто вісімдесят дев"ять тисяч) гривень передоплати за пиломатеріали, 2 345,67 ( дві тисячі триста сорок п"ять гривень шістдесят сім копійок) відсотків за користування грошовими коштами, 25 590,08 ( двадцять п"ять тисяч п"ятсот дев"яносто гривень вісім копійок) пені за несвоєчасне виконання зобов"язань, 1 115,10 ( одна тисяча сто п"ятнадцять гривень десять копійок)інфляційних збитків, 7500 (сім тисяч п"ятсот) гривень витрат за надання правничої допомоги, а всього 225 550, 85 ( двісті двадцять п"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят гривень вісімдесят п"ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 в дохід держави 2180,51 ( дві тисячі сто вісімдесят гривень п"ятдесят одну копійку) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 22.05.2020 року.