Справа № 185/8500/19
Провадження № 2/185/808/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи Костенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу ЄУ № 185/8500/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком та бабою, які проживають окремо,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить згідно уточнених позовних вимог від 07.05.2020 зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити систематичні побачення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері кожної суботи та неділі протягом трьох годин за попередньою взаємною домовленістю, встановити побачення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері на другий день після дня народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 14:00 години до ІНФОРМАЦІЯ_2 :00 години.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з відповідачем. Відповідач чинить позивачам перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. Такими діями відповідача порушуються права дитини. З системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини.

Ухвалою суду від 08.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вищезазначеній справі та призначено підготовче судове засідання.

21.01.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачі з урахуванням позиції відповідача, віку, дитину, обставин того, що вони дитину давно не бачили, уточнили позовні вимоги та просили зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити систематичні побачення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері кожної суботи та неділі протягом трьох годин за попередньою взаємною домовленістю, встановити побачення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері на другий день після дня народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 14:00 години до ІНФОРМАЦІЯ_2 :00 години. Дали пояснення відповідно до обставин викладених в позові та відмовилися від раніше заявленого клопотання про допит свідка.

Відповідач у судовому засіданні визнала уточнені позовні вимоги в повному обсязі, вважає такий спосіб спілкуання з дитиною можливим, та відмовилася від раніше заявленого клопотання про допит свідка.

Представник третьої особи в судовому засіданні висловила свою думку, що рішення має бути прийнято в інтересах дитини, дитина має спілкуватися з татом та бабусею. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Павлоград Дніпропетровської області народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 13).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2017 року, яке набрало законної сили 24.02.2017.(а.с. 15).

Дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, що визнається сторонами відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , членами комісії головним спеціалістом служби у справах дітей Павлоградської міської ради ОСОБА_5 та фахівцем центра соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді ОСОБА_6 , визнано належними побутовими умовами (а.с.18).

За місцем роботи та проживання позивачі характеризуються позитивно, що підтверджується характеристиками (а.с.20-22).

ОСОБА_1 немає заборгованості щодо виплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , відповідно до довідки Павлоградського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 29.08.2019 року №34/634 (а.с. 23).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 від 08.11.2018 року за вих. №3107/0/2-18, враховуючи позитивні характеристики батька за місцем роботи та проживання, вік дитини діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за можливе визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 за порядком: щосуботи на дві години з 10.00 години до 18.00 години за попередньою взаємною домовленістю з матір`ю дитини в місцях масового відпочинку, на другий день після дня народження дитини на дві години за попередньої взаємною домовленістю.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення способів участі баби ОСОБА_2 у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_4 від 08.11.2018 року за вих. №3108/0/2-18, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за можливе визначити способи участі баби ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_4 за порядком: щосуботи на дві години з 10.00 години до 18.00 години за попередньою взаємною домовленістю з матір`ю дитини в місцях масового відпочинку, на другий день після дня народження дитини на дві години за попередньої взаємною домовленістю.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ч. ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 91 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 91 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Таким чином із консолідованого змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159, 257 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до частин 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас, у частині 6 вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, висновок та рішення органу опіки та піклування, є дорадчими, не є нормативно-правовими актами або правовими актами індивідуальної дії та мають не обов`язковий характер.

Положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до чинної судової практики по справах про визначення порядку участі у виховання дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. При цьому, суди повинні враховувати вік дитини, стан її здоров`я, поведінку батьків та ставлення до них інших близьких родичів, а також - чи відповідає встановлений порядок психічному, фізичному, етичному розвитку дитини, чи не порушуються права батьків і чи забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків тощо.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дитини, вік малолітньої ОСОБА_4 , якій на час розгляду справи виповнилось 5 років, з урахуванням психічного, фізичного, етичного розвитку дитини, характер стосунків, які склались між батьками дитини, між батьками та бабусею, враховуючи спільну позицію сторін по предмету спору, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращім інтересам дитини та встановити способи участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити систематичні побачення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері кожної суботи та неділі протягом трьох годин за попередньою взаємною домовленістю, встановити побачення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері на другий день після дня народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 14:00 години до ІНФОРМАЦІЯ_2 :00 години.

На думку суду, встановлення способу участі батька та баби у вихованні дитини у даному вигляді і на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитині, із врахуванням її віку, особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням психічного, фізичного, етичного розвитку дитини та необхідністю забезпечення належних умов для проживання, виховання та навчання дитини, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів її батьків. Зазначений спосіб участі батька та баби у вихованні дитини може бути змінений з часом з урахуванням зміни віку дитини та обставин особистої прихильності до кожного з батьків, бабусі, а також з урахуванням зміни психічного, фізичного, етичного розвитку дитини.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком та бабою, які проживають окремо задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати батькові ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-встановити систематичні побачення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері кожної суботи та неділі протягом трьох годин за попередньою взаємною домовленістю.

-встановити побачення з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності матері на другий день після дня народження, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини з 14:00 години до ІНФОРМАЦІЯ_2 :00 години.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, 95, м. Павлоград, Дніпропетровська область, .

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко