Провадження № 2/522/1675/20
УХВАЛА

22 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Бойчука А.В.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 23.06.2018 року по справі було відкрито провадження.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Бойчука А.Ю., що був призначений на посаду судді у межах п`ятирічного строку, до обрання судді Бойчука А.Ю. на посаду судді безстроково у визначеному законом порядку, на підставі Розпорядження №4 від 15 січня 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Німас І.Я. про передачу справ на повторний автоматичний розподіл, та на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи.

Справа в порядку авторозподілу надійшла до провадження ОСОБА_6 29.01.2019 року.

Ухвалою суду від 18.02.2019р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 22.04.2019р..

У підготовче засідання сторони не з`явилися, 22.04.2019 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю залучення адвоката для захисту його прав інтересів у суді.

Розгляд справи відкладено на 10.06.2019 року

У підготовче судове засідання 10.06.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

10.06.2019 року на електронну адресу суду надійшла друга заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю залучення до справи адвоката для захисту його прав інтересів у суді, однак суд відмовляє у відкладенні, з урахуванням розумних строків розгляду справи, строків проведення підготовчого засідання та з урахуванням того, що суд вже задовольняв аналогічне клопотання у минулому засіданні.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 16.09.2019 року.

З 01.08.2019 року по 03.09.2019 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.

У судове засідання призначене на 16.09.2019 року сторони не з`явилися, 16.09.2019 року на електронну адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу для проведення будівельно-ремонтних відновлювальних робіт та підготовки мирової угоди.

З 23.09.2019 року по 03.10.2019 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці, та у зв`язку з тим, що судом вже призначені справи до щоденного розгляду до кінця листопада 2019 року, тому розгляд справи за можливістю відкладено на 21.11.2019 року.

У судове засідання призначене на 21.11.2019 року сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 06.02.2020 року.

У судове засідання призначене на 06.02.2020 сторони не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Розгляд справи відкладено на 15.04.2020 року.

У судове засідання призначене на 15.04.2020 року позивач та його представник ОСОБА_7 не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, розгляд справи відкладено на 20.05.2020 року.

У судове засідання призначене на 20.05.2020 позивач ОСОБА_1 та його представник Мацієвський О. ОСОБА_8 . не з`явилися, про дату, час, та місце судового засідання були сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час, час і місце судового засідання був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася про час, час і місце судового засідання була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.05.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

а змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 7 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, його представник, не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

До аналогічної позиції дійшов і ВС у своїй постанові від 27.03.2020р. по справі №522/22303/14-ц.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у червні 2018 року, позивач та його представник не цікавляться розглядом справи, не з`являються у судові засідання, не надавши докази причин поважності неодноразової неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Суд вбачає, що поштова кореспонденція з відомостями про час та місце слухання справи 15.04.2020 року, 20.05.2020 року направлялась на відому суду адресу позивача та його представника.

Також в матеріалах справи містяться відомості щодо належного сповіщення представника позивача про розгляд справи, а саме містяться довідки про доставку представнику позивача ОСОБА_7 sms-повідомлення про виклики до суду на 15.04.2020 року та 20.05.2020 року.

Між тим, позивач ОСОБА_1 , надавши 16.09.2019 року заяву про відкладення розгляду справи для врегулювання даного спору мирним шляхом, до суду з іншими заявами не звертався.

Крім того, позивач, будучи обізнаними про можливість розгляду справи без його участі та/або участі його представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подав, чим, на розсуд суду, умисно затягують розгляд справи та позбавляють суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

Одночасно суд звертає увагу та те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі "ОСОБА_9 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Таким чином, можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб`єктивний характер.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про належне сповіщення позивача.

З огляду на те, що позивач та його представник двічі не з`явилися у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, питання про повернення судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 131, 210, 223, 247, п.3 ч.1 ст.257, 268, ст.ст.353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 22 травня 2020 року.

Суддя Домусчі Л.В.