Номер провадження: 22-ц/813/3250/20
Номер справи місцевого суду: 496/967/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному проваджені, у відсутності учасників справи клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, виклик до суду для допиту в якості свідка відповідача, та про зміну сплати розміру судового збору у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

25.03.2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в інтересах ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , який є її батьком, грошові кошти у розмірі 190185,50 грн.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24 травня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи була залучена колишня дружина позивача ОСОБА_2 і мама відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 , за клопотанням останньої (т.1, а.с.81, 86-87).

В свою чергу, 19.04.2016 року до суду із самостійним позовом звернулась третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 (т.1, а.с.40-43), який в подальшому неодноразово уточнювала, та в якому також зазначила в якості відповідача Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (далі КП «БТІ» ОМР) (т.1, а.с. 132-136, 212-218, 248-249), та просила зобов`язати КП «БТІ» ОМР в технічному паспорті від 16.01.2014 року, відкоректованому 21.08.2015 року, внести інформацію про те, що на підставі п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики України від 10.07.2001 року за № 582/5773 (зі змінами і доповненнями № 2 (z0113-13) від 08.01.2013 року, така мала архітектурна споруда, як вбиральня під літ. «Б» з розряду «самочинне будівництво» перейшла в статус тимчасової споруди, такої як тротуар, паркан, цистерна, які обслуговують основу споруди-будинку. З цих підстав, на даний момент споруда «вбиральня» не відображається «самочинним будівництвом».

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просила суд стягнути з КП «БТІ» ОМР на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 156 552,25 грн.; постановити рішення про повернення їй грошової суми у розмірі 104 368,50 грн. в якості компенсації витрачених грошових коштів на будівництво, безпідставно стягнутих з неї на користь ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст. 1212, ч.2 ст. 1213 ЦК України; постановити рішення про повернення їй грошової суми у розмірі 52184,75 грн. в якості компенсації витрачених грошових коштів на будівництво, безпідставно стягнутих з неї на користь ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 1212, ч.2 ст. 1213 ЦК України.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості безпідставно набутого майна було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 95092,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 950,93 грн.

В решті позовних вимог було відмовлено.

Позовні вимоги третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , КП «БТІ» ОМР про стягнення вартості безпідставно набутого майна, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 95092,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 475,46 грн.

Управлінню Державної казначейської служби України у Біляївському районі Одеської області повернути ОСОБА_1 50 відсотків від сплаченого нею судового збору у сумі 475,46 грн. на рахунок: 0111, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській УК у Біляїв. р-ні/Біляївс.р-н/22030101, згідно платіжного доручення № 0.0.539524043.1 від 19.04.2016 року.

В частині позовних вимог про зобов`язання КП «БТІ» ОМР, внести інформацію про те, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . Троїцька, 25, в технічному паспорті від 16.01.2014 року, відкоректованому 21.08.2015 року, така мала архітектурна споруда, як вбиральня під літ. «Б» з розряду «самочинне будівництво» перейшла в статус тимчасової споруди, такої як тротуар, паркан, цистерна, які обслуговують основу споруду-будинок, тому на даний момент споруда «вбиральня» не відображається «самочинним будівництвом», про стягнення з КП «БТІ» ОМР на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 156552,25 грн., про повернення ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 52184,75 грн. в якості компенсації витрачених грошових коштів на будівництво, безпідставно стягнутих з неї на користь ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 1212, ч.2 ст. 1213 ЦК України, було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, до Одеського апеляційного суду третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмету позову, ОСОБА_1 , заявила ряд клопотань.

Так, 29.06.2018 року третя особа, яка заявила самостійні вимоги, ОСОБА_1 , заявила клопотання про зупинення провадження по даній справі до винесення рішення по апеляційному провадженню № 88-ц/785/18/15 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року за нововиявленими обставинами по справі № 22ц/785/1329/14 (т.2, а.с.92).

Крім того, 03.09.2018 року ОСОБА_1 заявила клопотання про призначення у справі додаткової будівельно-технічної експертизи (т.2, а.с.121-122).

Також 18.10.2018 року ОСОБА_1 заявила клопотання про виклик для допиту в якості свідка відповідача ОСОБА_3 (т.2, а.с.139).

Крім того, 18.10.2018 року ОСОБА_1 заявила клопотання про зміну сплати розміру судового збору (т.2, а.с.141-142).

Проте, до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 13.05.2020 року, на 13.00 год. учасники справи не з`явились, будучи п`ять разів належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (т.2, а.с. 106-115, 186-190, 195-199, 220-227, 228-236). До суду апеляційної інстанції з`являлись лише відповідач ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_1 , які 05.09.2019 року дали суду відповідні пояснення (т.2, а.с.217-219).

При цьому, позивач ОСОБА_2 повідомлений про час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як то передбачено ч. 11 ст. 128 ЦПК України (т.2, а.с. 237-238).

З цих підстав, та з врахуванням строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність слухання справи у відсутність її учасників, неявка яких до суду визнана судом неповажною, на підставі наявних у справі доказів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна (далі Конвенція), стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці ЄСПЛ, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» та у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2019 року, справа № 922/4244/17 зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п.п. 1, 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, з наступними змінами (т.2, а.с.239), апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Оскільки жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 21.05.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість заявлених клопотань, колегія суддів вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, за виключенням клопотання про зміну сплати рощміру судового збору, з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання по кожному із заявлених клопотань, колегія суддів виходить із того, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, так як рішення апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року набрало законної сили в день його постановлення, а тому підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені статтями 251 та 252 ЦПК України, матеріли справи не мають.

Крім того, відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 28.08.2018 року заява ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 13.03.2015 року за ново виявленими обставинами залишено без розгляду (т.2, а.с.240).

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі додаткової будівельно-технічної експертизи, то воно задоволенню не підлягає, так як такого клопотання в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляла. Крім того, матеріали справи мають достатньо підстав для вирішення заявлених позовних вимог у повному обсязі, без висновку спеціаліста в галузі будівельно-технічної експертизи. З цих підстав та за змістом ст. 367 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для призначення у справі додаткової будівельно-технічної експертизи.

Також не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_1 про виклик для допиту в якості свідка відповідача ОСОБА_3 , так як остання у повному обсязі визнала позовні вимоги третьої особи ОСОБА_1 , надала письмову відповідь на пояснення до апеляційної скарги ОСОБА_1 (т.2, а.с.199-202), крім того 05.09.2019 року надала показання суду апеляційної інстанції (т.2, а.с.217-219), а в теперішній час розгляд справи проводиться за відсутності її учасників з підстав, які детально викладені вище.

Стосовно клопотання про зміну сплати розміру судового збору, то колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню, так як апелянта ОСОБА_1 ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.07.2018 року було помилково зобов`язано сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4079,79 грн. (т.2, а.с.99-100), в той час як вона повинна сплатити 2547,66 грн.

Разом з тим, колегією суддів враховано, що за подання апеляційної скарги Трубецька сплатила судовий збір у сумі 780 грн. та у сумі 1000 грн. (т.2, а.с.140, 179).

У зв`язку цим, сума несплаченого судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь державного бюджету за подання апеляційної скарги, складає 767,66 грн.

Керуючись ст.ст. 113, 182, 222, 251, 252, 367, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотань третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, ОСОБА_1 , про зупинення провадження по даній справі, про призначення у справі додаткової будівельно-технічної експертизи, про виклик для допиту в якості свідка відповідача ОСОБА_3 відмовити, як заявлених безпідставно.

Клопотання третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, ОСОБА_1 , про зміну сплати розміру судового збору, задовольнити.

Змінити суму сплати судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 19.07.2018 року за подання апеляційної скарги, з 4079,79 грн. на 2547,66 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра