Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2284/18
Провадження № 2/382/30/20
У Х В А Л А

21.05.2020 Яготинський районний суд Київської областіу складі:

головуючого судді Кисіль О. А.

за участі секретаря Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Лещенко Сергія Олександровича по справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лещенко Сергія Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. про стягнення заборгованості за договором позики в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі адвоката Лещенко Сергія Олександровича, звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. про стягнення заборгованості за договором позики в порядку спадкування. В заяві до суду вказав, що він 17.12.2018 року звернувся до суду із позовом так як 27 квітня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів в сумі 10 000 доларів США. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 вз`яв на себе зобов`язання повернути запозичені кошти за першою вимогою кредитора. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент звернення ОСОБА_1 з претензією до спадкоємців, яка була подана 27 серпня 2018 року через приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В., запозичені померлим грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, як кредитору, не повернуті по цей час.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадини входять як права так і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Прпо претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту.

Позивач вважає, що спадкоємці упродовж судового розгляду справи мого позову про стягнення боргу намагаються вчинити дії зумовлені приховати спадкове майно, шляхом його відчуження третім особам.

Необхідність такого забезпечення позову зумовлена тим, що спадкоємцям нотаріусом, незважаючи на повідомлення про наявний спір із спадкоємцями, було видано свідоцтва про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 та проведено реєстрацію речового права за спадкоємцями. Видача свідоцтв про прийняття спадщини ускладнює в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .. Враховуючи викладене, просив забезпечити його позов шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна спадкоємцями, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту розгляду і вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечечння позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: … 2) забороною вчиняти певні дії; … .

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що ст. 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про використання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи, вимоги ч.1 ст.153 ЦПК України, а також те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду, вважаю, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лещенко Сергія Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. про стягнення заборгованості за договором позики в порядку спадкування, задовольнити.

Накласти заборону на відчуження нерухомого майна спадкоємцями, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення справи по суті.

Дані про стягувача:ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 06.11.1999 року Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Кисіль О. А.