У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Єдиний унікальний номер 242/407/20

Номер провадження 22-ц/804/2002/20

15 травня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Лопатіної М.Ю. перевіривши апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Черкова В.Г. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України про стягнення недоплаченої суми спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року вищевказаний позов задоволено частково. Стягнуто з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії померлої особи ОСОБА_3 , у розмірі 31 651, 21 грн та 3000 грн за надання правничої допомоги. В задоволені решти вимог відмовлено. Стягнуто з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в доход держави у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, яка надійшла безпосередньо до апеляційного суду 12 травня 2020 року.

Проте дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Зі змісту ч.3 ст. 357 ЦПК України вбачається, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З апеляційної скарги вбачається, що 01 квітня 2020 року судом першої інстанції було винесено рішення та складено його повний текст, який відповідач отримав 08 квітня 2020 року, а апеляційна скарга подана до апеляційного суду поштовим зв`язком 06 травня 2020 року.

Отже, відповідач пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року, на поновлення якого має право у відповідності до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, при цьому такого питання не порушує.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно пункту 3 частини четвертої ст. 356 ЦПК України скаржник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд апеляційної скарги.

Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено що з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2102 грн.

Згідно підпункту 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно копії рішення суду ціна позову складає 38 909,62 грн, позивач повинен був сплатити до суду першої інстанції судовий збір у сумі 840,80 грн (2102 х 0,4), а тому за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 261,20 грн (840,80 х 150% = 1261,20).

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Таким чином, Селидовському об`єднаному управлінню Пенсійного Фонду України Донецької області необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 261,20 грн на розрахунковий рахунок UA0005051, код класифікації доходів бюджету 22030101, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ - 37989721, отримувач коштів - Маріупольське УК/м. Маріуполь ОТГ/22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Окрім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме зазначено, що предметом апеляційного оскарження є рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року, проте в прохальній частині просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року, та обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на норми Кодексу адміністративного судочинства, в той час як справа була розглянута у порядку цивільного судочинства, а тому апеляційна скарга підлягає уточненню.

Також до апеляційної скарги не додано копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи відповідно до вимог ч.4 п.2 ст.356 ЦПК України.

Відповідно до ч.2,3 ст. 357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків.

Якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк скаржник виконає зазначені вимоги відповідно до ст.356 ЦПК України, апеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання її неподаною і повернення скаржнику.

Керуючись п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Селидовського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 квітня 2020 року залишити без руху.

Надати строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги та роз`яснити скаржнику, що в разі не усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, а в разі не усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута скаржнику.

Суддя: