Номер провадження: 22-ц/813/5389/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

за позовом ОСОБА_1 :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

за позовом ОСОБА_3 :

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідач- ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

за позовом ОСОБА_1 :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року у складі судді Бабакова В.П.,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2018 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

22.01.2019 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2019 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

12.04.2019 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

10.12.2019 ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до вступу у справу правонаступників після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням зупинено до вступу в справу правонаступника.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою в якій просила скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2019, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначила, що ОСОБА_4 є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом в силу ст.1261 ЦК України, а в позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих чи інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі в цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. Отже, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається тільки після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Проте, в даному випадку після смерті ОСОБА_3 у ОСОБА_4 не виникає матеріального права щодо користування квартирою АДРЕСА_1 . Довідка (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописки) №265 від 16.06.2005 та довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації) №468 від 05.09.2013 свідчать про те, що наймачем вказаного вище житлового приміщення є ОСОБА_5 . До членів сім`ї наймача ОСОБА_5 належать її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 до членів сім`ї наймача ОСОБА_5 не відноситься. Після смерті ОСОБА_5 договір найму житлового приміщення не змінювався, а тому ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 не набули статусу наймачів житлового приміщення. ОСОБА_3 за життя не скористався своїм правом щодо визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача, а тому на момент смерті не був наймачем квартири АДРЕСА_1 . Право проживання ОСОБА_3 в спірній квартирі нерозривно пов`язане з його особою, спірні права і обов`язки в цій справі носять особистий характер, а отже, в даному випадку правонаступництво не допускається. Отже, спірні правовідносини за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не допускають правонаступництва, а тому провадження по ним має бути закрито. Спірні правовідносини за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не допускають правонаступництва, а тому ОСОБА_3 з 05.12.2019 втратив дієздатність, в тому числі і цивільну процесуальну, а тому має бути виключений з кола третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Зі змісту цієї норми вбачається, що процесуальне правонаступництво настає в таких випадках: 1) у разі смерті фізичної особи чи припинення юридичної особи; 2) заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; 3) в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Отже, для процесуального правонаступництва характерним є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, з приводу яких виник судовий спір.

Правонаступництвом у матеріальних правовідносинах є перехід прав або обов`язків їх учасника до іншої особи внаслідок певних юридичних фактів в результаті яких один з учасників правовідносин вибуває з них і замінюється іншою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд обмежився узагальнюючим висновком, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Проте, ухвала суду не відповідає вимогам законності, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що на розгляді у суді першої інстанції перебуває три справи, об`єднані в одне провадження, а саме: позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням; позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 05.12.2019 серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Кожна вимога у справі має відповідне обґрунтування, однак судом не проаналізовано та не зазначено, які з виниклих правовідносин допускають правонаступництво. Спірна квартира перебуває в комунальній власності, проте оцінка таким обставинам з огляду на подане клопотання судом не надана.

Всупереч вимогам п.3ч.1ст.260 ЦПК України ухвала суду не містить мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків про наявність підстав для правонаступництва.

У рішенні від 11 січня 2007 року у справі " Кузнєцов та інші проти Російської Федерації"ЄСПЛ зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої вбачається, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Суд першої інстанції зупиняючи провадження, не з`ясував чи входять до складу спадщини права та обов`язки, що належали ОСОБА_3 у спірних правовідносинах, та чи може вплинути на охоронювані законом права та інтереси спадкоємців померлого вирішення спірних правовідносин в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Суворовського районного суду м. Одеси.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: