Дата документу 19.05.2020
Справа № 937/9514/19
Провадження № 2/937/815/20
19 травня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Горбачової Ю.В.,
з секретарем с/з Мазуріною О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання,
Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов та клопотання від відповідача не надходили.
Через неявку відповідача у судове засідання, враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2015 року в цивільній справі № 572/3729/15-ц, з ОСОБА_2 на її користь стягнуто 21264 грн. авансу та 577,20 грн. судових витрат по оплаті судового збору, а також по оплаті публікації в пресі оголошення про виклик відповідача, а всього 21841,20 грн. (а.с.10-11).

На виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16.12.2015 року та ухвали Колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2016 року, Сарненським районним судом Рівненської області 28 березня 2016 року видано виконавчий лист № 572/3729/15-ц, про стягнення з ОСОБА_2 , на користь позивачки 21264 грн. авансу та 577,20 грн. судових витрат (а.с.12-14).

06 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції Рівненської області Харченко А.О., за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.04.2016 року та виконавчого листа № 572/3729/15-ц, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50751150, про примусове стягнення з ОСОБА_2 , на її користь 21841,20 грн., боргу.

Цією постановою, ОСОБА_2 , було зобов`язано в добровільному порядку виконати вище зазначене судове рішення та сплатити визначену рішенням суду суму боргу.

Відповідно до супровідного листа від 06.04.2016 року, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року, яка була винесена на підставі виконавчого листа № 572/3729/15-ц, від 28.03.2016 року, була надіслана на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , для її добровільного виконання та до відома.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_2 , в добровільному порядку виконати покладене на неї судовим рішенням грошове зобов`язання, 18 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Сарненського РУЮ Харченко А.О., було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.17).

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 01 червня 2018 року на підставі подання Сарненського районного відділу державної виконавчої служби про розшук боржника від 25.04.2018 року, було оголошено розшук боржника ОСОБА_2

21 серпня 2019 року на адресу ОСОБА_2 , позивачка надіслала письмове звернення, в якому попросила погасити названий борг, а в разі його несплати, попередила її про те, що буде звертатись до поліції про притягнення її до кримінальної відповідальності за умисне невиконання нею судового рішення та ініціюватиме питання про звернення стягнення на майно її сім`ї.

15 жовтня 2019 року позивачка отримала від ОСОБА_2 через ПАТ Укрпошта переказ у заборгованій сумі коштів, про що вказує у позові позивач і на підтвердження чого надала копію службового чеку (а.с.21) .

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 цього ж Кодексу передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства вказує на те, що належним виконанням зобов`язання є його виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін цього зобов`язання.

Однак, покладене на відповідачку грошове зобов`язання, вона виконала лише 15 жовтня 2019 року.

Як зазначає Верховний Суд у своїх правових висновках, які надані ним у такого роду правовідносинах, за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Статтею 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Саме такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-1 бцс 18, від 31 січня 2019 року у справі № 761/4878/16-ц, провадження № 61- 1625св18.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, (провадження № 14-1 бцс 18), грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання вона згідно з вимогами статті 625 ЦК України, зобов`язана сплатити позивачці суму індексу інфляції за весь час прострочення, а також з три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, з моменту ухвалення судового рішення.

Зокрема, стягнення відсотків з ОСОБА_2 , за порушення нею грошового зобов`язання, має бути проведена з 16.12.2015 року, тобто з дня стягнення Сарненським районним судом Рівненської області суми боргу по день сплати їй цієї суми коштів, тобто по 15.10.2019 року.

Відповідно до рекомендацій Верховного суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 року № 62-97, індекс інфляції за період з січня 2016 року по вересень 2019 року включно, становить 145,09%.

Отже, ОСОБА_2 , зобов`язана сплатити позивачці суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з січня 2016 року по вересень 2018 року включно, в розмірі 9848,19 грн. (21841,20 грн., х 145,09% = 31689,39 грн., - 21841,20 грн. = 9848,19 грн.).

ОСОБА_2 прострочила сплату виниклого у неї грошового зобов`язання за період з 16 грудня 2015 року по 15 жовтня 2019 року на 1400 днів.

Виходячи з 3-х відсотків річних, ОСОБА_2 , за прострочення сплати нею грошового зобов`язання, зобов`язана додатково сплатити позивачці кошти за період з 16 грудня 2015 року по 15 жовтня 2019 року в розмірі 2506 грн. (21841,20 грн. х 3% = 655,236 грн., : 365 днів = 1,79 грн. за один день х 1400 днів = 2506 грн.).

Таким чином ОСОБА_2 , зобов`язана сплатити позивачці за порушення нею грошового зобов`язання, встановлену суму індексу інфляції за весь час прострочення та три процентів річних від простроченої суми, в розмірі 12354,19 грн. з яких:

-9848,19 грн. - сума встановленого індексу інфляції;

-2506,00 грн. - сума трьох відсотків річних.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 768,40 грн. та витрат з надання їй правничої допомоги в розмірі 700 грн., які підтверджені відповідними доказами (а.с.1, 23-24)

02 квітня 2020 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі Закон № 540-ІХ).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 128, 141, 258, 259, 265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 12 354 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) гривень 19 (дев`ятнадцять копійок) за порушення грошового зобов`язання, з яких: 9848,19 грн. - сума встановленого індексу інфляції за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2019 року включно; 2506,00 грн. - сума трьох відсотків річних за період з 16 грудня 2015 року по 15 жовтня 2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 700 (сімсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова