Постанова

Іменем України

20 травня 2020 року

м. Київ

справа № 587/2085/16-ц

провадження № 61-45665св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шафран і К», Управління Держпраці у Сумській області, третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Левченко Т. А., Ткачук С. С.

учасники справи

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Шафран і К», Управління Держпраці у Сумській області,

третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до товариства з обмеженою відповідальністю «Шафран і К» (далі - ТОВ «Шафран і К»), Управління Держпраці у Сумській області, третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (далі - УВД ФСС України у Сумській області), з позовом, у якому просила:

встановити факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з позивачем 17 грудня 2015 року під час виконання трудових обов`язків прибиральниці в ТОВ «Шафран і К»;

зобов`язати Управління Держпраці у Сумській області створити комісію для проведення розслідування нещасного випадку на виробництві зі складанням акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 та акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5.

2. Позовна заява мотивована тим, що з 29 липня 2015 року по 27 липня

2016 року ОСОБА_1 працювала прибиральницею службових приміщень у ресторанно-готельному приміщенні ТОВ «Шафран і К».

3. 17 грудня 2015 року близько 17 години під час прибирання, коли вона відчиняла двері шафи, на неї впала шафа, в результаті чого вона отримала травму голови та спини.

4. 19 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася за медичною допомогою до лікаря - хірурга. Під час обстеження у неї був виявлений компресійний перелом LI 2 ст. з больовим синдромом та значне порушення функції хребта, у зв`язку з чим була госпіталізована до хірургічного відділення ЦРКЛ і знаходилася на стаціонарному лікуванні з 19 грудня 2015 року до 25 грудня 2015 року. Також, з 07 по 22 червня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ЦРКЛ.

5. 21 липня 2016 року під час огляду Медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) їй встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01 серпня 2017 року та зазначено, що протипоказана важка фізична праця у вимушеному положенні тіла з тривалим пересуванням на ногах.

6. ТОВ «Шафран і К» відмовлено позивачу у переведенні на легку працю

і 27 липня 2016 року її було звільнено з роботи за угодою сторін.

7. Позивач указувала, що ТОВ «Шафран і К» приховав факт нещасного випадку, який стався з нею 17 грудня 2015 року під час виконання трудових обов`язків в ТОВ «Шафран і К», не організував розслідування нещасного випадку, який стався на виробництві і не склав акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1.

8. Ураховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 червня

2018 року у складі судді Степаненка О. А. позов задоволено.

Встановлено факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 17 грудня 2015 року під час виконання нею трудових обов`язків прибиральниці в ТОВ «Шафран і К».

Зобов`язано Управління Держпраці у Сумській області створити комісію для проведення розслідування нещасного випадку на виробництві зі складанням акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 та акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5. Вирішено питання розподілу судових витрат.

10. Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позивачем тієї обставини, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час виконання нею трудових обов`язків у ТОВ «Шафран і К», а тому визнання вищевказаного юридичного факту, як пов`язаного з виробництвом, підлягає встановленню в судовому порядку.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою апеляційного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Шафран і К» задоволено. Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підприємстві мав місце нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого була отримана травма ОСОБА_1

13. Апеляційний суд також указав, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено встановлення судом факту нещасного випадку зі створенням в адміністративному порядку комісії з розслідування події отримання позивачем тілесних ушкоджень, оскільки за положеннями пункту 3 частини першої статті 315 ЦПК України може бути встановлений судом лише факт каліцтва фізичної особи, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд невірно застосував норми матеріального права, не взяв до уваги положення статті 43 Конституції України та статті 2 КЗпП України відповідно до яких, працівники мають на належні, безпечні і здорові умови праці, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в разі повної або часткової втрати працездатності, а також на право звернення до суду для вирішення трудового спору.

16. Заявник указує, що суд апеляційної інстанції не врахував, що нещасний випадок, який стався з позивачем, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: медичною документацією, показами свідків, висновком судово-медичної експертизи, показами експерта.

Доводи інших учасників справи

17. У листі, адресованому Верховному Суду, Управління Держпраці у Сумській області зазначило, що матиме законні підстави для проведення розслідування нещасного випадку лише після встановлення самого факту нещасного випадку судом шляхом ухвалення відповідного рішення.

18. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Шафран і К» заперечило проти доводів касаційної скарги, вважає їх безпідставними, оскільки оскаржена постанова прийнята з повним та вірним встановленням фактичних обставин справи, є законною та обґрунтованою. Наголосило, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підприємстві мав місце нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого була отримана травма ОСОБА_1

19. УВД ФСС України у Сумській області відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направило.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

21. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

22. 29 липня 2015 року ОСОБА_1 прийнято на роботу прибиральницею службових приміщень у ТОВ «Шафран і К».

23. 17 грудня 2015 року ОСОБА_1 перебувала на роботі і під час прибирання на неї впала шафа, в результаті чого вона отримала травму голови та спини.

24. З 19 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ЦРКЛ з діагнозом: компресійний перелом LI 2 ст. з больовим синдромом. Значне порушення функції хребта.

25. З 07 червня 2016 року по 22 червня 2016 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Сумської ЦРКЛ.

26. 21 липня 2016 року МСЕК встановлено ОСОБА_1 третю групу інвалідності строком до 01 серпня 2017 року та протипоказана важка фізична праця у вимушеному положенні тіла, тривалим пересуванням на ногах.

27. 27 липня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.

28. Згідно висновку судово-медичної експертизи від 28 лютого 2018 року у

ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки справа, компресійного перелому тіла першого поперекового хребця. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить їх характер. Зазвичай, компресійні переломи хребців виникають від дії травмуючої сили по вісі хребта (під час падіння людини на голову, на сідниці, на ноги, при падінні тягаря на голову, на плечі), при різкому та надмірному згинанні та розгинанні хребта, або внаслідок комбінації цих механізмів. Тілесні ушкодження у ОСОБА_1 , враховуючи їх характер та локалізацію, могли утворитись під час падіння верхньої частини шафи на голову, як вказує сама потерпіла, з послідуючим травмуванням хребта.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

29. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

30. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

31. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

32. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

33. Частиною першою статті 402 ЦПК Українив редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

34. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

35. Предметом позову у даній справі є встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та зобов`язання вчинити певні дії.

36. Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 наполягала на тому, що нещасний випадок, який з нею стався 17 грудня 2015 року, пов`язаний з виробництвом під час виконання нею трудових обов`язків прибиральниці в ТОВ «Шафран і К».

37. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

38. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

39. У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

40. Позивач ОСОБА_1 працювала прибиральницею службових приміщень у ТОВ «Шафран і К».

41. Згідно з функціональними обов`язками зобов`язана проводити поточне та генеральне прибирання.

42. Положеннями статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

43. Отримання травми ОСОБА_1 при виконанні трудових обов`язків підтверджено поясненнями свідків, висновком судово-медичної експертизи від 28 лютого 2018 року, яким суд дав оцінку.

44. Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

45. Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України.

46. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці», Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року

№ 1232 «Про затвердження порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Порядок), який діяв на момент, коли стався нещасний випадок, встановлено такий Порядок.

47. За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», пунктів 10, 13, 36, 38 Порядку спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.

48. Якщо територіальним органом Держпраці протягом доби не прийнято рішення про проведення спеціального розслідування такого нещасного випадку, розслідування проводиться роботодавцем або Фондом за місцем настання нещасного випадку згідно з пунктами 3?32 цього Порядку.

49. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини та причини нещасного випадку за відповідною формою.

50. Відповідно до пункту 23 Порядку, якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи.

51. За вимогами вищезазначеного Порядку до компетенції органу Держпраці не входить складання актів форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ), оскільки цей обов`язок покладається на комісію з повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку. Разом з тим лише комісія із спеціального розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.

52. У разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії.

53. За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку (пункт 47, абзац другий пункту 54 Порядку).

54. Задовольняючи позов, суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини у справі, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, дійшов висновку, що факт нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 17 грудня

2015 року під час виконання нею трудових обов`язків прибиральниці в ТОВ «Шафран і К», знайшов своє підтвердження.

55. При вирішенні спору місцевий суд вірно встановив правовідносини сторін та правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

56. У свою чергу, апеляційний суд всупереч вимогам статей 367, 382 ЦПК України, переоцінив наявні в справі докази, без витребування нових, не навів належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, скасував законне рішення суду першої інстанції.

57. Посилання апеляційного суду на те, що доказами на підтвердження нещасного випадку можуть бути виключно письмові докази, а не покази свідків не ґрунтується на законі, оскільки в силу положень статті 57 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи місцевим судом, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

58. Близька за змістом норма статті 76 ЦПК України.

59. Висновок апеляційного суду про те, що чинним процесуальним законом не передбачено встановлення судом факту нещасного випадку зі створенням в адміністративному порядку комісії з розслідування події отримання тілесних ушкоджень суперечить положенню пункту 23 Порядку, який діяв на момент, коли стався нещасний випадок, відповідно до якого, якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

60. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

61. Суд першої інстанції, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

62. Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але апеляційним судом допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, судове рішення апеляційного суду, відповідно до статті 413 ЦПК України, підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову апеляційного суду Сумської області від 12 вересня 2018 року скасувати, рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 червня

2018 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська