233 № 233/1318/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 травня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №233/1318/20 за позовом ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 ) до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, - «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,
04 травня 2013 року між нею і ПАТ «Банк Русский Стандарт» на підставі її заяви № 106122586/ДБО було укладено Договір споживчого кредитування в рамках продукту «Кредитна картка «VICOTEC MasterCard Unemboossed (Украина)».
Наприкінці січня 2020 року вона дізналася про наявність спірного виконавчого напису, виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження № 60797078 від 05.12.2019).
Вважає, що цей виконавчий напис за № 7473 від 21.11.2019 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами.
Як зазначено в самому оскаржуваному виконавчому написі, його вчинено відповідно до статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.
При цьому, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус, Третя особа, не отримувала від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.
Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.
Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача.
Згідно з п. 3.1 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено.
Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідачем строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, пропущено.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с.47-48).
Відповідач - Акціонерне товариство «Банк Форвард», належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі (17.03.2020 згідно з карткою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - на а.с.54), протягом встановленого судом строку відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі (16.03.2020 згідно з карткою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на - а.с.53) протягом встановленого судом строку пояснення щодо позову не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків (Вольф ) Тетяна Леонідівна, належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі (24.03.2020 згідно з карткою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на - а.с.55) протягом встановленого судом строку пояснення щодо позову не подала.
Зьясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.
Судом встановлено:
Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, вчиненим 21 листопада 2019 року, запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є Боржником за кредитним договором №106122586 від 04.05.2013, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» (Стягувач).
Строк платежу за Кредитним договором настав, Боржником допущено прострочення платежів.
Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.11.2017 по 05.02.2018.
За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 850,00 грн 00 коп., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.
Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення 21.11.2019 (а.с.62).
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л., як це вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.12.2019 (а.с.37), на підставі оспорюваного виконавчого напису № 7473 від 21.11.2019 відкрито виконавче провадження - ВП №607897078.
Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого:
Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», передбачено, зокрема
п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:
«Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Серед документів, наданих третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. на відповідну вимогу суду, міститься документ, іменований як «Виписка з рахунка № НОМЕР_1 …» (а.с.65).
Проте ця Виписка не дотримує форми виписки з особових рахунків, передбаченої Положенням про організацію операційної діяльності в банках України (затверджено постановою Правління НБУ 18.06.2003 №254, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за №559/7880), згідно з пунктом 5.5 якого: «Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
номер особового рахунку;
дату здійснення останньої (попередньої) операції;
дату здійснення поточної операції;
код банку, у якому відкрито рахунок;
суму вхідного залишку за рахунком;
код банку-кореспондента;
номер рахунку кореспондента;
суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
суму вихідного залишку».
«Виписка з рахунка № НОМЕР_1 …», окрім посилання на номер особового рахунку, інших обов`язкових реквізитів не містить.
З огляду на вищенаведене, суд дістає висновку про відсутність документів, за якими стягнення заборгованості могло бути проведене нотаріусом у безспірному порядку.
Ця обставина є достатньою підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, внаслідок чого суд не надає оцінку іншим доводам позивача, зокрема щодо вчинення цього виконавчого напису поза межами передбаченого ст.88 Закону України «Про нотаріат» строку.
Виходячи з наведеного, суд дістає висновку, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на вищенаведене, суд дістає висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову суд згідно зі ст.141 ЦПК України присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1261,20 грн = 840,80 грн (за подання позовної заяви) + 420,40 грн (за подання заяви про забезпечення позову).
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до
«про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню» - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261(одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя