Провадження № 2/760/4329/20
Справа №760/2567/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И В :

У провадження Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.11.1997, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 19.12.2018 між сторонами було укладено договір позики, оформлений у вигляді розписки, написаної власноруч позичальником про отримання від позикодавця грошової суми у розмірі 1 324 880 грн., зазначену суму позичальник зобов`язався повернути у строк до 01.10.2019.

Зазначено, що в забезпечення позики позичальник зобов`язався в строк до 17.07.2019 оформити нотаріально договір позики в забезпечення якого надати автомобіль та квартиру АДРЕСА_1 .

Посилався на те, що станом на 20.01.2020 відповідач борг не повернув, у зв`язку з чим ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 досудову вимогу. Крім того, взяте на себе зобов`язання по укладенню нотаріального договору позики не виконав.

А тому, у зв`язку з невиконанням зобов`язання, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення боргу до договором позики 1 324 880 грн. та штрафних санкцій у розмірі 104 503,35 грн.

Посилається на те, що зі звіту про незалежну оцінку майна від 27.01.2020 вбачається, що вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 27.01.2020 становить 729 737,00 грн., що є меншою сумою, аніж заборгованість відповідача перед позивачем.

Вказує на те, що боржник добровільно підтвердив свій намір передати належне йому майно рахунок забезпечення позики, отже, його права, як власника, ніяким чином не порушуватимуться, а забезпечення позову, на переконання заявника, дозволить йому захистити своє право і реалізувати можливість в майбутньому виконати рішення суду.

У зв`язку з наведеним, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Суд акцентує увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована, оскільки повідомлені заявником обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до відповідача вимоги про стягнення заборгованості за договором позики від 19.12.2018 у розмірі 1 324 880,00 грн., штрафні санкції згідно ст. 625 ЦК України за період з 02.10.2019 по 28.01.2020 у розмірі 104 503,35 грн.

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову накладення арешту на нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.11.1997, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Так, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору міни квартир від 16.07.1998, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та посвідченого Київською державною нотаріальною конторою №1 від 16.07.1998 №22-3095, що підтверджується інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2019 №27202 від 15.07.2019.

Зі звіту про незалежну оцінку майна від 27.01.2020, виконаного ТОВ «Бюро Полекс» на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 27.01.2020 становить 729 737,00 грн.

Вивчивши надані докази, суд, виходячи з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки вказаний захід забезпечення позову є достатнім, розумним, співмірним та адекватним, і не порушить збалансованості інтересів сторін, створить належні умови для виконання в подальшому рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналізуючи матеріали цивільної справи, суд вважає, що правові підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.11.1997, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: