Житомирський апеляційний суд
Категорія 43 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/14997/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Бочелюк Віри Миколаївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити нотаріальні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати бездіяльність приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Бочелюк В.М. протиправною та зобов`язати вчинити нотаріальні дії стосовно спадкової справи № 8/2018 із видачею свідоцтва про право власності за законом, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 березня 2020 року з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Бочелюк Віри Миколаївни стягнуто понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 032 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 , не погодившись із додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 березня 2020 року, оскаржив його в апеляційному порядку. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує на те, що оскільки дана справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, то розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю цієї справи та обсягом виконаних робіт. До того ж він є безробітним, доходів ніяких не отримує, а тому зазначена сума для нього є непосильною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіряючи правильність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, яким з позивача стягнуто понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, колегія суддів виходить з таких мотивів.

При вирішенні цього питання суд керувався статтею 137 ЦПК України, якою визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Матеріалами справи встановлено, що адвокат Васинчук С.М. згідно з договором про надання правової допомоги від 04.11.2019 року та опису про виконання робіт визначив свої витрати у розмірі 13032,40 грн., а саме: зустріч Адвоката з Клієнтом (Бочелюк ОСОБА_7 М.), проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, що стосуються спірних правовідносин; вивчення поточного законодавства, яке регулює спірні правовідносини; пошук та вивчення судової практики, узагальнень судової практики, зокрема, правових позицій Верховного суду України, Верховного суду; вивчення поточного процесуального законодавства; підготовка документів процесуального характеру, пов`язаних з виконанням договору, зокрема, відзиву від 04.11.2019 року на позову заяву позивача у справі №295/14997/19; заперечення від 27.11.2019 року на відповідь на відзив позивача у справі №295/14997/19; представництво інтересів Клієнта в Богунському районному суді м. Житомира в чотирьох судових засіданнях (двох підготовчих судових засіданнях та двох судових засідання по суті) у справі №295/14997/19.

Квитанціями від 04.11.2019 та від 28.02.2020 року підтверджено оплату ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_9 13032,40 грн. за надані послуги.

Разом з тим, повністю погодитись з такою сумою не можна.

Суд, врахувавши заперечення представника відповідача щодо розподілу цих витрат, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited"проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування за рахунок іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог,

Разом із тим, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції участі не брав, оскільки не був повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому позбавлений був можливості висловити свої заперечення. В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила та підтвердила відповідними доказами ту обставину, що ОСОБА_1 є безробітним, доходів ніяких не отримує, а тому така сума для нього є непосильною. Окрім того витрати в сумі 13 032,40грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Отже, з огляду на те, що витрати у сумі 13032,40 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача і відповідача; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з ОСОБА_1 становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, підготовку відзиву та заперечення на відзив, значення справи для сторони, суд, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат, фінансового стану учасників справи робить висновок, що заявлені витрати на професійну правову допомогу підтверджені належними доказами, приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_1 на користь відповідача 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

А тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 березня 2020 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Бочелюк Віри Миколаївни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.05.2020.

Головуючий Судді