Справа № 357/598/20
У Х В А Л А

іменем України

19 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участі секретаря - Сокур О. В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду № 2 у м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Славіна, 34» про визнання недійсними рішення загальних зборів співвласників,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славіна, 34» про визнання недійсними рішення загальних зборів співвласників.

Ухвалою судді від 27.01.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 годину 00 хвилин 02 березня 2020 року ( а. с. 18-19 ).

02 березня 2020 року підготовче засіданні не було проведено, справа була знята з розгляду у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому процесі ( а. с. 50 ). Розгляд справи було відкладено на 15 годину 15 хвилин 02.04.2020 року ( а. с. 51 ).

02 квітня 2020 року сторони в судове засідання не з`явилися, 01.04.2020 року за вх. № 12647 судом отримано від представника позивача адвоката Собчук О.О. клопотання про відкладення справи у зв`язку з запровадженням карантину у Київській області ( а. с. 54, 55 ). Розгляд справи відкладено на 15 годину 00 хвилин 19 травня 2020 року ( а. с. 59 ).

02 квітня 2020 року за вх. № 12761 судом отримано від представника відповідача, голови ОСББ Распоренко Т.М. клопотання про закриття провадження у справі,так як остання не підлягає розгляду порядку цивільного судочинства, мотивуючи тим, що відповідно до чинного законодавств, спори за позовом мешканців будинку та Об`єднанням співвласників багатоповерхового будинку, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а тому мають розглядатися за правилами господарського судочинства, незалежно від суб`єктивного складу. Зазначені правові позиції викладені у постановах ВП ВС від 20 вересня 2018 року та 06 лютого 2019 року ( а. с. 56 ).

В судове засідання представник відповідача Распоренко Т ОСОБА_2 ., яка є головою ОСББ не з`явилася, 02.04.2020 року за вх. № 12763 судом отримано заяву, в якій ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України просила дану справу розглядати за її відсутності. Клопотання про закриття провадження по справі підтримує в повному обсязі та просить задовольнити ( а. с. 57 ).

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні заперечувала проти клопотання відповідача. Вважає, що дана справа повинна розглядатися Білоцерківським міськрайонним судом.

Представник позивача адвокат Собчук О.О. в судове засідання не з`явилася, 19.05.2020 року за вх. № 18543 судом отримано заяву, в якій представник позивача просила суд підготовче засідання проводити без її участі у зв`язку з занятістю в іншому судовому засіданні по кримінальній справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, прийшов до наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вбачається, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 19 ЦПК Україниу порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи та позовних вимог, ОСОБА_1 є мешканцем будинку і власником квартири в будинку, який увійшов до створеного та зареєстрованого ОСББ «Славіна 34». В лютому 2017 року позивача було повідомлено про те, що 12.02.2017 року відбудуться загальні збори співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 . Збори проводились правлінням будинку і на порядок денний було винесено питання щодо звіту ревізійної комісії, плану робіт на 2017 рік, обговорення зміни тарифів та інше. Проте, збори не відбулися через відсутність кворуму для прийняття рішень. Всупереч того, що збори не відбулися, бухгалтером ОСББ «Славіна, 34» ОСОБА_4 було складено «Розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Славіна, 34» на 2017 р. з 01.01.2017 р.», який затверджений головою ОСОБА_3 21.12.2016р. У вказаному розрахунку збільшена заробітна плата голові ОСББ на 500 грн., бухгалтеру на 700 грн., а також збільшено кількість квартир багатоквартирного будинку з 212 до 213. Вважає, що оскільки загальні збори співвласників не відбулися через відсутність кворуму, то і розрахунок затверджений з порушенням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Просила визнати недійсним та скасувати «Розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Славіна, 34» на 2017 р. з 01.01.2017 р.».

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Європейської конвенції з прав людини. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Вимоги позову у цій справі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону № 2866-ІІІ об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 85 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь - який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.

При вирішенні спорів, пов`язаних з порядком скликання і роботи загальних зборів товариства, визначенням правомочності її засідання, необхідно застосовувати положення установчих документів товариства.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , яка є мешканцем та власником квартири в будинку, який увійшов до ОСББ «Славіна, 34» не згодна з прийнятими рішеннями ОСББ при проведенні зборів, на яких було складено «Розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Славіна, 34» на 2017 р. з 01.01.2017 р.», який затверджений головою ОСОБА_3 21.12.2016 року, в якому збільшена заробітна плата голові ОСББ на 500 грн., бухгалтеру на 700 грн., а також збільшено кількість квартир багатоквартирного будинку з 212 до 213, так як загальні збори співвласників не відбулися через відсутність кворуму, то і розрахунок затверджений з порушенням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

За таких обставин спір у цій справі стосується саме права позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на думку ОСОБА_1 з боку ОСББ.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 зроблено висновок, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку(будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що творюється та діє відповідно до закону та статуту. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом № 2866-III. Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього м власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використанняспільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово - комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 145/1885/15-ц та від 10 квітня 2019 року в справі № 510/456/17.

Отже, за висновками викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 145/1885/15-ц та від 10 квітня 2019 року в справі № 510/456/17 зазначена категорія справ повинна розглядатись за правилами господарського судочинства незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 як мешканцем будинку та власником квартири в будинку, що увійшов до створеного та зареєстрованого ОСББ «Славіна,34», яка має право брати участь у його діяльності та юридичною особою ОСББ «Славіна, 34».

Тому, заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним та скасування рішення ОСББ «Славіна,34» про «Розрахунок витрат на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Славіна, 34» на 2017 р. з 01.01.2017 р.» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі «Конвенція») кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі «ЄСПЛ», «Суд») у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Статтею 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами ЦПК України (у редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року) рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності).

З наведеного вбачається, що розгляд справи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, як судом загальної юрисдикції з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Славіна, 34» про визнання недійсними рішення загальних зборів співвласників слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно Господарського процесуального Кодексу України позивач може звернутись з даним позовом до відповідного господарського суду за правилами господарського судочинства.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №ПН 55від23.01.2020 року.

Відповідно до ч. 2ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 85, 98, 99, 385 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 19, 133, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 258-260, 263, 353 ЦПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,Законом № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Славіна 34» про визнання недійсними рішення загальних зборів співвласників.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду в порядку господарського судочинства.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею на підставі квитанції № ПН 55 від 23.01.2020 рокусудовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

Зобов`язати Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, яке розташоване за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 36 , повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов