Справа №766/7506/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

14 травня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме:

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частини автомобіля Хюндай І30, 2012 р.в., державний номер НОМЕР_1 ;

- 1/2 частину коштів на рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_2 в акціонерних товариствах "Укрсиббанк" та "Приватбанк".

Провадження у справі не відкрито.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що до суду подано позовну заяву про поділ майна подружжя. Обґрунтовуючи вимоги зазначає, що перебуває в зареєстрованому 08.11.2014 року з відповідачем шлюбі, за період якого придбано автомобіль Хюндай, відповідачем відкриті банківські рахунки у Акціонерних товариствах "Укрсиббанк" та "Приватбанк", на яких зберігаються кошти. Все майно відповідач реєстрував на себе, рахунки відкривав на своє ім`я. Після конфлікту відповідач вигнав її разом з дітьми, забрав ключі від квартири де вони спільно проживали, від іншої квартири ключі їй не надавав, машину закрив у кооперативному гаражі, який переоформив, відправився в рейс (працює моряком). На час звернення до суду дійти згоди про розподіл спільно набутого майна добровільно не можуть. Вказує на очевидну ймовірність закриття рахунків в банках та переоформлення автомобілю, після того, як позивач дізнається про подання позову, а відтак, існує необхідність забезпечити позов.

Враховуючи вказане, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- на автомобіль Хюндай І30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, об`єм двигуна 1582, який належить ОСОБА_2 ;

- рахунки ОСОБА_2 відкриті в Акціонерних товариствах "Укрсиббанк" та Акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк".

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір про поділ майна подружжя.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить накласти арешт на автомобіль Хюндай І30, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, об`єм двигуна 1582, який належить ОСОБА_2 .

Згідно інформації Міністерства внутрішніх справ станом на 18.02.2020 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрований з 01.08.2017 року транспортний засіб HYNDAI модель I30, рік виготовлення 2012, об`єм двигуна 1582.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 спірне рухоме майно заявниця посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, оскільки відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження майна.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки предметом спору є саме поділ спільного майна подружжя, в тому числі і вказаного автомобіля, то даний вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно є співмірним із заявленими позовними вимогами. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав для обґрунтованого припущення вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, обраний позивачкою вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно фактично перебуває в його користуванні.

Щодо вимог про арешт банківських рахунків відкритих на ім`я позивача.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Заявником ні до позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову не надано доказів наявності відкритих на ім`я відповідача банківських рахунків, їх вид (поточний /розрахунковий/, депозитний, кредитний, розподільчій тощо).

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату зарплати, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Таким чином, заявником не доведено, що у перелічених нею банках існують відкриті рахунки на ім`я відповідача та такі рахунки не є зарплатними. При цьому, суд приймає до уваги пояснення позивача у заяві про забезпечення позову, що на час подання заяви відповідач перебуває у рейсі, оскільки є моряком. Тобто ймовірний арешт рахунку на який він отримує заробітну плату може позбавити його засобів існування.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на невизначені рахунки у банках не підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана суддею 14 травня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль HYUNDAI I30, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження ухвали суду, визначений в цій ухвалі продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяО. В. Ус