РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський місь крайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

за участі секретаря Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в особі Жмеринської районної ради Вінницької області Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Жмеринської районної ради Вінницької області Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради Вінницької обласної ради в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 - особи яка потерпіла від злочину, кошти в сумі 5759,28 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2019 у справі №130/1444/18, який набрав законної сили 15.05.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121, ч.1 ст.162 КК України та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, заподіяними протиправними діями ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Жмеринській ЦРЛ з 20.01.2018 по 07.02.2018 року. КУ`Жмеринська ЦРЛ» реорганізовано в КНП «Жмеринська ЦРЛ», власником та засновником якого є Жмеринська районна рада. Хворим проведено 12 ліжко - дня у січні 2018 року та 6 ліжко - днів у лютому 2018 року. Вартість одного ліжко - дня в січні 2018 року становила 284,28 грн., у лютому 391,32 грн. Загальна сума лікування - 5759,28 грн. На час розгляду судом кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , цивільний позов у порядку ст.128 КПК України прокурором не заявлявся. ОСОБА_1 зобов`язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати 5759,28 грн. - витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочинних дій. Відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я з вини ОСОБА_1 на стаціонарне лікування потерпілого від злочину негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 02.03.2020 відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача - прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Остапенко М.В. надійшла заява по телефону про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Від представника Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради Боровського Р.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачу ОСОБА_1 , було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї. 17.03.2020 року до суду надійшли заперечення проти позову, які мотивовані тим, що ОСОБА_2 до нього претензій немає та позову на суді не подавав щодо відшкодування йому витрат на лікування, а значить ЖЦРЛ лікувала ОСОБА_2 на свій власний розсуд, тому він ОСОБА_1 нічого не буде виплачувати, зазначив, що крім того він відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Однак, відповідно до ч.8, 9 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги відзив на позовну заяву за відсутності підтвердження надсилання (надання) його копій іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.01.2018 року близько 1.00 год. обвинувачений ОСОБА_1 перебуваючи в м.Жмеринка Вінницької області маючи намір на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , з яким він перебував в неприязних стосунках із суб`єктивних міркувань, прийшов до приватного будинку за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_1 . Дочекавшись зручного моменту ОСОБА_1 з метою втілення свого протиправного наміру шляхом виймання віконної шибки у веранді проник до середини будинку, де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 Зайшов до кімнати, де окремо на дивані спав ОСОБА_2 та за допомогою тупого твердого предмету почав наносити йому численні удари по голові та тілу, спричинивши тілесні ушкодження, після чого з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку. Відповідно до висновку СМЕ №15 від 29.01.2018 року у ОСОБА_2 мала місце відкрита черепно - мозгова травма у вигляді забійних ран голови, забій правого ока, численних переломів кісток мозкового та лицевого черепу, забій головного мозку, а також колото-різані рани лівого передпліччя. Всі виявлені у ОСОБА_2 ушкодження виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), що мало місце 20.01.2018 року. Оскільки зазначена травма голови у ОСОБА_2 є ушкодженням, що небезпечно для життя в момент заподіяння, то вона належить до тяжких ушкоджень, а рани на лівому передпліччі до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зазначене вище підтверджується вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2019, що набрав законної сили 15.05.2019 року, яким відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121, ч.1 ст.162 КК України та за ч.1 ст.70 та 72 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_1 у виді восьми років позбавлення волі. (а.с.12-19).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із листа на запит заступника керівника прокурора Жмеринської місцевої прокуратури А.Кириченко (а.с.20) до КУ «Жмеринська центральна районна лікарня» від 24.11.2019 №2893/01-07 встановлено, що ОСОБА_2 ,1984 року народження житель АДРЕСА_1 , який після отримання тілесних ушкоджень був госпіталізований до реанімаційного відділення лікарні для надання медичної допомоги, переведений 22 січня та перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні (профіль ліжок - травматологічні) з 22.01.2018 року по 28.01.2018 року та з 29.01.2018 року по 07.02.2018 року в неврологічному відділенні. Вартість лікування з 20.01.2018 року по 07.02.2018 року склала 5759,28 грн (згідно розрахунку січень 2018 року 284,28 грн х 12 ліжко-днів =3411,36 грн., лютий 2018 року 391,32 грн. х 6 ліжко-днів=2347,92 грн. Витрати на лікування закладу КНП «Жмеринська ЦРЛ» за ОСОБА_2 станом на 20.11.2019 року не відшкодовано (а.с.21)

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.30) та п.1.1 статуту - комунальне некомерційне підприємство «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради Вінницької обласної є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної спеціалізованої медичної допомоги та здійснює управління медичним обслуговуванням населенню Жмеринського району (а.с.23-29). Заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури В.Куций звернувся до Жмеринської районної ради та КНП «Жмеринська ЦРЛ» з повідомленням про намір на підставі та в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Жмеринської районної ради Вінницької області Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради до ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 у сумі 5759,28 грн. (а.с.22). Згідно листа начальника державної установи від 16.01.2020 року №4/600 ОСОБА_1 , 1984 року народження станом на 16.01.2020 року утримується у Вінницькій установі виконання покарань (№1).

За загальним правилом, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину (ст.1206 ЦК України).

Згідно з ч. 1,3 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

В цілому ж, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Згідно з вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно статуту КНП «Жмеринська ЦРЛ» її власником та засновником є Жмеринська районна Рада, одним із джерел формування майна та коштів за п.5.3.2 є кошти місцевого бюджету (місцеві кошти). Судом встановлено, що 20.01.2018 року ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 умисні тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпілий знаходився на лікуванні Жмеринській ЦРЛ з 20.01.2018 року по 07.02.2018 року, а тому КНП «Жмеринська ЦРЛ» яка перебуває у власності Жмеринська районна Рада понесли витрати на загальну суму 5729,28 грн.

Між вказаними витратами та діянням відповідача є причинний зв`язок, відтак зазначені кошти мають бути стягнуті з відповідача.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи принцип розумності, достатності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь держави в особі Жмеринської районної ради в особі Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської районної ради в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи ОСОБА_2 , яка потерпіла від злочину, кошти в сумі 5759 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн.28 коп. (АТ КБ «Приватбанк» за системою IBAN на р/р НОМЕР_1 ЄДРПОУ/ДРФО 01982525).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.