КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/3115/2019
Апеляційне провадження № 22-з/824/354/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Нежури В.А., Коцюрби О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за порушення строку видачі трудової книжки, а також про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за порушення строку видачі трудової книжки, а також про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» № 1002-к про звільнення 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 , старшого спеціаліста відділу по робті з клієнтами, у зв`язку із прогулом без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Змінено дату та підставу звільнення ОСОБА_1 , старшого спеціаліста відділу по роботі з клієнтами Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна», з п. 4 ст. 40 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 наступного змісту: «Звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку із переїздом на нове місце проживання згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» на користь держави - 5 763 грн.

Разом з тим, 16 березня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , яка подана представником позивача - адвокатом Оснач Світланою Анатоліївною про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» на свою користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 48 000 грн.

На обґрунтування поданої заяви зазначає, що апеляційним судом не було вирішено питання розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в поданій заяві, вважає що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулися до суду із названим позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за порушення строку видачі трудової книжки, а також про відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ( а.с. 163-179 т. 1 ).

Визнано незаконним наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» №1002-к про звільнення 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 , старшого спеціаліста відділу по роботі з клієнтами, у зв`язку із прогулом без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Змінено дату та підстави звільнення ОСОБА_1 , старшого спеціаліста відділу по роботі з клієнтами Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна», з п. 4 ст. 40 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 наступного змісту: «Звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку із переїздом на нове місце проживання згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

В решті позову відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту постанови апеляційного суду від 11 березня 2020 року, апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, вирішено питання про стягнення судового збору.

Питання відшкодування судових витрат на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи позивачем не ставилося.

З приводу порушенного клопотання ОСОБА_1 про відшкодування зазначених сумм суд доугої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, на переконання апеляційного суду, не містить детального опису робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Окрім того, вона( заява ) має бути залишена без задоволення, оскільки розмір витрат є неспівмірним,враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг ), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Не може бути задоволена заява і з огляду на те, що донеї долучено копії квитанцій до прибуткового касового ордера №№13, 24 та 25 ( а.с. 197-199 т. 2 ), а не їх оригінали.

Таким чином, надані представником позивача копії таких квитанцій є документами невідомого походження, а відтак не є належними та допустимими доказами у справі у відповідності до положень ст.ст. 77-78 ЦПК України.

Копіями невідомого походження, як зазначено в правових позиціях Верховного суду України, викладених у справах №6-57743св10, №6-29420св10, що є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом.

Відповідно, предстаником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження факту передачі грошових коштів позивачем її представнику за отриману правову допомогу.

Тому долучені копії квитанцій не можуть бути прийняті судом як належний доказ здійснення оплати за отриману правничу допомогу, оскільки такі копії розцінюються як документи невідомого походження .

З огляду на те, що під час подачі заяви про ухвалення додаткового рішення позивач та її представник не подали суду розрахунку співмірної суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, а також до заяви долучено саме копії квитанцій, а не їх оригінали, суд апеляційної інстанції відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.

Враховуючи викладене, заява про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 137, 141, 260 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 , подану представникомпозивача - адвокатом Оснач Світланою Анатоліївною , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про зміну формулювання причин звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, середнього заробітку за порушення строку видачі трудової книжки, а також про відшкодування моральної шкоди, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.А. Нежура

О.П. Коцюрба