пр. № 2-п/759/58/20
ун. № 759/117/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду м.Києва П`ятничук І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 вересня 2018 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ :

13 вересня 2018 року Святошинським районним судом м. Києва було прийняте заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

10.03.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 як представника ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення, мотивована тим, що із вказаним заочним рішенням відповідач не погоджується, оскільки останнє було винесено передчасно та без участі відповідача, що в свою чергу позбавило останнього права на змагальність у відповідності до ст. 12 ЦПК України.

Крім того, заявлено клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, обґрунтовану тим, що було порушено його право як відповідача по справі, який не належним чином повідомлявся про судові засідання, у зв`язку з чим не було відомо про наявність судової справи та йому не було надано можливості для захисту своїх інтересів.

Ознайомившись зі змістом поданих заявлених вимог та доданими до них документами приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду, яке відповідач просить скасувати, було прийняте 13 вересня 2018 року.

Як зазначає сам відповідач копію заочного рішення суду від 06.07.2016 року ним отримано було 17 лютого 2020 року, а з заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення звернувся лише 10 березня 2020 року. При цьому за змістом пред`явленої заяви взагалі не наведено обґрунтування щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також обставин, що свідчать про поважність причин пропуску цього строку тощо.

Однак, з вказаними твердження ОСОБА_1 в повному обсязі погодитись не є можливим, оскільки як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2019 р. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одескій області виконано рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, що вказує а те, що відповідачу було відомо про існування вказаного рішення суду.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, ч. 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідач пропустив строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заява про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення необґрунтована, а викладені в ній доводи спростовуються наявними матеріалами справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення - без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 284 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ :

У поновленні процесуального строку для подання заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 вересня 2018 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13 вересня 2018 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя : І.В.П`ятничук