Справа № 161/2182/20
Провадження № 2-о/161/84/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

присяжних Процик В.І., Проць А.І.

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в Луцький міськрайонний суд з завою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3 .

Свою заяву мотивує тим, що тривалий час проживає за кордоном в Італії разом із донькою ОСОБА_4 , і на даний час виникла необхідність виготовити закордонний паспорт для неповнолітньої дитини, що неможливо зробити без відповідної згоди батька. Однак, батько дитини - ОСОБА_3 з 2014 року перебуває в розшуку ГУНП у Волинській області як підозрюваний, що ухиляється від слідства та оголошений в міжнародний розшук. Про його місцезнаходження невідомо з вересня 2013 року, коли були припинені шлюбні стосунки. Шлюб було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду 31.03.2014 року.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 відсутній за останнім місцем свого проживання досить тривалий період часу, при цьому проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження його неможливо, просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім з 15.09.2014 року.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити повністю з підстав, в ній викладених.

Представник заінтересованої особи Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому просила справу слухати у його відсутності, покликалась на погляд суду з приводу вирішення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено поняття місця проживання, а саме: місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що суд може визнати особу безвісно відсутньою за умови якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей, що вона проживає у своєму житлі, і місце її перебування має бути невідомим.

Крім того, згідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи та дату отримання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи.

Зазначена норма регулює правовідносини у разі їх невизначеності яка викликана тим, що тривала відсутність громадянина у місці його постійного проживання за відсутності відомостей про його місце перебування зачіпає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, з якими він знаходиться у правових зв`язках.

Згідно із ч.1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього(житлово експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Судом встановлено, що 16 вересня 2007 року між заявником та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду 31.03.2014 року. Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою ОСОБА_2 посилалась на те, що визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно їй для оформлення закордонного паспорта для їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 10.04.2019 року визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за даною адресою. З дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 161/879/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ,Є ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житвом приміщенням, шляхом зняття з реєстрації вбачається, що ОСОБА_3 відсутній за місцем реєстрації з 2013 року.

Разом з тим, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібні такі умови: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі ст.. 307 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою (наприклад, особи, яких вона зобов`язана за законом утримувати, знаходяться у скрутному матеріальному становищі, її майно без нагляду зазнає шкоди і т.і.) і 5) виключення припущення про навмисність її відсутності, яка може бути обумовлена ухиленням від здійснення покладених на неї законом обов`язків щодо утримання дітей, повернення боргів, встановленого законом порядку розірвання шлюбу, ухиленням від кримінальної відповідальності тощо.Наведені юридичні факти й утворюють юридичний склад, необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.

Проте, як вбачається з відповіді ГУНП у Волинській області від 23.03.2020 року, в провадженні УПН ГУНП у Волинській області знаходиться оперативно-розшукова справа № 28/33/18-2007 по факту розшуку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. 30.12.2013 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду винесено ухвалу про зміну запобіжного заходу Саду О.А. із домашнього арешту на тримання під вартою. 08.01.2014 року ОСОБА_3 оголошено в розшук, а 25.03.2015 року оголошено в міжнародний розшук. 06.04.2015 року слідчим суддею Луцького міськрайоного суду винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою з метою доставки в суд для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або його зміну.

Отже, зазначені обставини, на думку суду, зокрема, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних щодо вчинення особою кримінального правопорушення, оголошення особи в розшук, в тому числі у міжнародний розшук, а також слідчим суддею надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду, не виключають припущення про навмисність відсутності ОСОБА_3 його в місці постійного проживання та унеможливлюють встановлення юридичного складу, який необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази навіть намагання заявницею розшукати ОСОБА_3 , шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення заявниці про зникнення особи до органів внутрішніх справ тощо).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з встановлених обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання фізичної особи ОСОБА_3 безвісно відсутнім та про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 43 ЦК України, ст.ст. 4, 78, 80, 305-309, 352, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: м. Луцьк,пр-т. Соборності, 18; ).

Дата складення повного тексту рішення 20 травня 2020 року.

Головуючий суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк

Присяжні: В.І. Процик

А.І. Проць