Дата документу 19.05.2020
Справа № 334/1370/20
Провадження № 2/334/2335/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Нємної Тетяни Ігорівни до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю , шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 22.06.2016 року. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 яка за місцем реєстрації не проживає з 2010 року, оскільки виїхала на місце проживання до Російської Федерації. Вказані обставини, перешкоджають позивачці у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача за дорученням - Немна Т.І. надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень (відзиву) суду, щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 22.06.2016 року приватним нотаріусом Вовк І.І., реєстровий № 5075. Право власності позивача на вищезазначену квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.( а.с.12)

У зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , яка за місцем реєстрації не проживає. Відсутність відповідачки у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актом про не проживання складеним 13.03.2020року (а.с.14).

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, припинення права власності на квартиру попереднього власника за відсутності відповідного договору з новим власником, за змістом ст.ст. 383, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України припиняє право членів сім`ї попереднього власника на користування цим житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, підтверджені в судовому засіданні належними доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнанняособи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжуються на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя: Добрєв М. В.