Справа № 202/8530/19
Провадження № 2/202/827/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

при секретарі - Паленко І.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у грудні 2019 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що 07 вересня 2013 між нею та ОСОБА_2 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 607. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства тривалий час, можливості зберегти сім`ю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дитини.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року, яка набрала чинності, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_1 ), та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (триста сорок) гривень. Таким чином, враховуючи, зокрема, дану обставину, переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав за можливим зберегти сім`ю.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 607, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю, спір з цього приводу відсутній.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї та дитини, тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім`ї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись: ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 07 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 607, які мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 травня 2020 року.

Суддя Г.О. Кухтін