ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2582/19 Номер провадження 22-ц/814/1323/20Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка"

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року, ухвалене суддею Стрюк Л.І., повний текст рішення складено 16.03.2020 р.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка" про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка" про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, посилаючись на те, що працює водієм сміттєзбирального автомобіля КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с.Супрунівки».

Згідно з п.п. 3-4 наказу за №13 від 22.07.2019 року йому оголошена догана за порушення трудової дисципліни та невиконання наказу №11 від 26.06.2019 року, а також знята надбавка за високі досягнення з липня 2019 року та не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення.

Оскільки вказаний наказ є незаконним, просив визнати протиправним та скасувати п.п.3-4 зазначеного наказу, стягнути з Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на його користь заробітну плату у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 6446 грн.. 79 коп., судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просив також визнати протиправним та скасувати наказ Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019 року №15 та зменшив вимоги в частині стягнення з відповідача заробітної плати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення з 6446 грн. 79 коп. до 5910 грн. (т. 1 а.с. 152-154,228).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року з урахуванням ухвали від 16.03.2020 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано п.п. 3-4 Наказу Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про продовження терміну по прибиранню робочого місця, та приміщення ангару» від 22.07.2019р. № 13.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019 р. № 15.

Стягнуто з Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на користь ОСОБА_1 5910 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення.

Вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач Комунальне підприємство «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки», оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Вважає, що видані керівником підприємства накази щодо позивача від 22.07.2019 р. № 13, від 28.10.2019 р. № 15 є правомірними та законними, оскільки позивачем не було виконано наказ керівника № 11 від 26.06.2019 р., що також підтверджено в суді першої інстанції показами свідків, яким суд першої інстанції не надав належну правову оцінку.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов від позивача, останній прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду прешої інсатнції без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, його представника, представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наказом № 24-к від 01.07.2014 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в Комунальне підприємство «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на посаду слюсаря-сантехніка 5 розряду (том 1 а.с.89).

Наказом № 19/1-к від 22.08.2016 року у зв`язку із звільненням водія сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_2 , виконання обов`язків водія сміттєзбірального автомобіля тимчасово покладено на слюсаря-сантехніка 5 розряду ОСОБА_1 на невизначений термін із збереженням тарифної ставки слюсаря-сантехніка 5 розряду (том 1 а.с.90).

26.06.2019 року начальником КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» видано наказ № 11 «Щодо виконання вимог пожежної безпеки в приміщенні ангару».

У п. 6 цього наказу зазначено: водію сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 заборонено захаращувати територію робочого місця сміттєзбирального автомобіля в приміщенні ангару, та в 5-ти денний термін навести порядок та прибирати всі пожежонебезпечні і сторонні предмети з території робочого місця та утримання автомобіля та майданчику у чистоті (том 1 а.с. 11).

22.07.2019 року відповідальним за пожежну безпеку КП «УК ОЖФ с. Супрунівки» ОСОБА_5 складено доповідну записку на ім`я начальника КП «УК ОЖФ с. Супрунівки» ОСОБА_12 «Щодо невиконання вимог наказу № 11 п. 6 від 26.06.2019 р.», за змістом якої пункт 6 наказу №11 від 26.06.2019 року водієм сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 не виконаний, територія робочого місця сміттєзбирального автомобіля в приміщенні ангару захаращена, пожежонебезпечні та сторонні предмети на майданчику утримання сміттєзбирального автомобіля не прибрані (том 1 а.с.16).

Пунктами 3,4 наказу № 13 від 22.07.2019 року за порушення трудової дисципліни та невиконання наказу №11 від 26.06.2019 року, згідно ст.147 КЗпПУ водію ОСОБА_1 оголошена догана та попереджено водія ОСОБА_1 про подальшу дисциплінарну відповідальність при повторному порушенні - до звільнення; відповідно до Колективного договору на 2017-2022 роки знято надбавку за високі досягнення з липня місяця 2019 та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до додатку №1 до Правил внутрішнього трудового розпорядку розділ 7 Колективного договору не надавати матеріальну допомогу на оздоровлення водію ОСОБА_1 (том 1 а.с.10).

26.06.2019 р. інженером ОСОБА_5 , головним бухгалтером ОСОБА_6 та бухгалтером ОСОБА_7 складено та підписано акти, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень та ознайомлення під розписку з вказаними наказами. Акти затверджені начальником КП «УК ОЖФ с. Супрунівки» ОСОБА_12 26.06.2019 р. (том 1 а.с.12-15).

Згідно наданих позивачем у суді першої інстанції пояснень, йому не пропонували ознайомитися із зазначеними наказами, а також він не відмовлявся від підписання вказаних актів.

Наказом №15 від 28.10.2019 року водію сміттєзбирального автомобіля ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни (вимог інструкції з охорони праці та пожежної безпеки, посадової інструкції) за невиконання наказів начальника КП «УК ОЖФ с.Супрунівки» ОСОБА_12 №11 від 26.06.2019 року, №13 від 22.07.2019 року, згідно зі ст.147 КЗпПУ та особистим захаращуванням території ангару сторонніми предметами та іншим мотлохом винесено догану.

З даним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчено його особистим підписом (том 1 а.с.126).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 відповідним наказом було визначено робоче місце в приміщенні ангару, який належить Супрунівській сільській раді. З посадовою інструкцією водія сміттєзбирального автомобіля він ознайомлений не був.

Також відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження того, що захаращення ангару сторонніми предметами здійснено саме позивачем.

У зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання протиправними та скасування п.п. 3-4 наказу Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про продовження терміну по прибиранню робочого місця, та приміщення ангару» від 22.07.2019 р. № 13.

Також суд визнав протиправним та скасував наказ КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019 р. № 15 та стягнув з відповідача на користь позивача 5910 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, яка передбачена Колективним договором.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.1 Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки», працівник зобов`язується утримувати своє робоче місце, обладнання, пристрої та передавати змінному робітнику в порядку, чистоті, справному стані, підтримувати чистоту в приміщеннях структурних підрозділів (котельних), на території підприємства, дотримуватись встановленого порядку зберігання матеріальних цінностей і документів.

Згідно з п.4 Договору адміністрація, в свою чергу, зобов`язана належним чином організовувати роботу працівників, щоб кожен працював за своєю спеціальністю і кваліфікацією, мав закріплене за ним робоче місце, своєчасно до початку дорученої роботи був ознайомлений з визначеними завданнями і забезпечений роботою впродовж всього дня (зміни).

Згідно з положеннями ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до положень ст. ст. 139 - 140 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до п. 7.1. Колективного договору, працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у тому числі, за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов`язків, визначених трудовим договором, колективних договором та цими Правилами.

У пункті 7.3 Колективного договору вказано, що догана може бути застосована за порушення трудової дисципліни, тобто, правил поведінки під час виконання трудових обов`язків, які встановлені Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Колективним договором, трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією працівника.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення - догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 148 КЗпП України визначений строк для застосування дисциплінарного стягнення: дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України регламентований порядок застосування дисциплінарних стягнень.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Вказане кореспондується і з положеннями Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки».

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Тлумачення частини 3 статті 149 КЗпП свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто, як до звільнення, так і до догани.

Аналогічний висновок зроблено в постановах Верховного Суду у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі №401/512/16-ц, від 22.08.2018 року у справі №754/4355/17-ц (провадження №61-8605св18).

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2019 р. по справі № 756/9671/16.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019р. по справі № 359/10185/16-ц.

У наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.

Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19).

Суд першої інстанції вірно встановив, що приміщення ангару, до якого завозилися сторонні предмети, належить Супрунівській сільській раді.

Доказів про те, що ОСОБА_1 було визначено робоче місце в приміщенні ангару, який належить Супрунівській сільській раді, відповідачем не надано.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, він переведений на посаду водія сміттєзбирального автомобіля 01.11.2016 р. та був ознайомлений з посадовою інструкцією слюсаря-сантехніка з виконанням обов`язків водія легкового, сміттєзбирального автомобіля та тракториста (том 1 а.с.18-19, 169).

Посадова інструкція безпосередньо водія сміттєзбирального автомобіля, посаду якого займав позивач на підприємстві відповідача, відсутня, та ОСОБА_1 з нею не був ознайомлений. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Як убачається з акту № 1 прибирання на території ангару для зберігання техніки підприємства від 25.10.2019 р. на території вищевказаного ангару були виявлені сторонні предмети, мотлох та непотріб (том 1 а.с.124-125).

Між тим, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що вказані предмети були завезені до зазначеного ангару саме ОСОБА_1 , вказаний акт та матеріали справи не містять.

Жодних письмових пояснень від позивача щодо зазначених в оскаржуваних наказах порушень відповідачем не відбиралося.

Колегія суддів ставиться критично до показів свідка ОСОБА_5 , яка була допитана судом першої інстанції, оскільки остання не змогла пояснити, коли саме конкретно та які саме сторонні предмети завозилися ОСОБА_1 на територію вказаного ангару.

Як показала свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції, ОСОБА_1 , працюючи водієм сміттєзбирального автомобіля, завозив до ангару мотлох зі сміттєзвалища, про що їй відомо від інших водіїв підприємства - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Аналогічні покази були надані свідком ОСОБА_7 .

Клопотань про допит в якості свідків водіїв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від сторони відповідача не надходило. Їх пояснення не містять інформації про те, за який період та які саме предмети були завезені ОСОБА_1 до ангару.

Крім того, покази вищевказаних свідків різняться між собою щодо обставин складання актів фіксації відмов від ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами та їх кількості.

Статтею другою Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом статей 143-144 Кодексу законів про працю України, до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Заохочення застосовуються власником або уповноваженим ним органом разом або за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Заохочення оголошуються наказом (розпорядженням) в урочистій обстановці і заносяться до трудових книжок працівників у відповідності з правилами їх ведення.

Відповідно до Змін № 1 до Колективного договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки на 2017-2022 роки», зборами трудового колективу у підприємстві відповідача, що відбулися 04.06.2018 року, вирішено: «При наданні щорічної тарифної відпустки виплачувати всім працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, яка обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, один раз на рік до основної частини щорічної відпустки".

Згідно з п. 6.1. додатку № 1 Колективного Договору КП «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» на 2017-2022 роки, Правил внутрішнього трудового розпорядку, за зразкове виконання обов`язків, встановлених трудовим договором, ініціативу, тривалу і бездоганну роботу, значні трудові досягнення застосовуються такі заходи заохочення: оголошення подяки, видача премії нагородження цінним подарунком, підвищення на посаді, нагородження Почесними грамотами, іншими відзнаками, нагородження путівкою на оздоровлення.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (п. 7.13. Правил).

Відповідно до п. 6 Положення про порядок встановлення надбавок за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливих робіт на строк їх проведення для керівників, фахівців і службовців підприємства КП «УК ОЖФ с. Супрунівки» (додаток № 10 Колективного Договору), за допущені порушення дисципліни праці надбавки зменшуються чи відміняються повністю в тому ж порядку, що і встановлюються.

Розділом 5 вказаного Колективного договору передбачена процедура внесення змін до цього Договору

Згідно п.5.3 Колективного договору жодна із сторін протягом дії Договору не може в односторонньому порядку приймати рішення про зміну діючи положень, обов`язків за Договором або призупиняти їх виконання.

Як вказувалося вище, пунктом 4 наказу № 13 від 22.07.2019 р. визначено: «Відповідно до Колективного договору на 2017-2022 роки зняти надбавку за високі досягнення з липня місяця 2019, та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно додатку № 1 до Правил внутрішньо трудового розпорядку розділ 7 Колективного договору не надавати матеріальну допомогу на оздоровлення водію ОСОБА_1 ».

Між тим, суд першої інстанції обгрунтовано послався на те, що Правила внутрішнього трудового розпорядку відповідача не містять додатку №1.

Крім цього, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення є обов`язком відповідача відповідно до умов Колективного договору та не являється різновидом заохочення. Отже, позбавлення позивача її виплати є неправомірним.

Встановивши вказані обставини справи, здійснивши системний аналіз вищенаведених правових норм, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарних проступків, у зв`язку з чим прийшов до правильного висновку про те, що п.п. 3-4 наказу Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про продовження терміну по прибиранню робочого місця, та приміщення ангару» від 22.07.2019р. № 13, а також наказ Комунального підприємства «Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівки» «Про винесення догани» від 28.10.2019 р. № 15 є неправомірними, протиправними та підлягають скасуванню.

Також місцевий суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 5910 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, яка не була виплачена позивачу.

Розподіл судових витрат здійснено судом першої інстанції відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі всебічно з`ясованих обставин та наданих сторонами доказів, які проаналізовані вище.

Підстав для скасування рішення з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Згідно з положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Як убачається з матеріалів справи, в суді апеляційної інстанції інтереси позивача ОСОБА_1 представляла адвокат Остапенко І.О. відповідно до ордеру про надання правової допомоги ПТ № 111847 від 112.05.2020 р.

До відзиву на апеляційну скаргу, який надійшов від позивача 28.04.2020 р. ним додано детальний розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної прави в суді апеляційної інстанції, зокрема на професійну правничу допомогу (складання та відправлення відзиву) у сумі 2000 грн., акт приймання-передачі послуг за договором про надання адвокатських послуг № 202 від 30.09.2019 року та копію квитанції № 16028 від 28.04.2020 р. про сплату 2000 грн. за надані адвокатські послуги (том 2 а.с. 31-33).

Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. колегія суддів вважає співмірним, реальним та розумним, у зв`язку з чим приходить до висновку про стягнення її з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства "Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду с. Супрунівка" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун