Справа № 216/1331/20
провадження №2-о/216/60/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Бутенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Крейса О.О.,

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суд з заявою, в якій просить встановити їй факт постійного проживання з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в період часу з 25.04.1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона на даний час проживає за адресою АДРЕСА_1 та є пенсіонеркою за віком. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.04.1986 року. Вони разом проживали за адресою АДРЕСА_1 , де її чоловік був зареєстрований, а заявниця була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 . За час перебування у шлюбі вони проживали разом, вели спільне господарство і побут. 03 лютого 2020 року вона звернулась до Центрально - Міького відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, але їй було відмовлено в переході на іншу пенсію, в зв`язку з тим, що вона не надала доказів, що засвідчують факт спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 , оскільки він був зареєстрований за іншою адресою. Тому довідку про склад сім`ї отримати за місцем її проживання не вдалося. Встановлення факту її сумісного проживання з померлим ОСОБА_2 їй необхідно для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.19).

Заявник при розгляді справи присутньою не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ній, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явилась, 14.04.2020 року надала до суду відгук, згідно якого просила при винесенні рішення врахувати інформацію надану від Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч. 3 ст. 36 даного Закону зазначено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статі, якщо вони:

1) були на повному утриманні від померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальнику допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Частиною 1 статті 37Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п. 2.11 Порядку № 22-1 визначено, що документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою). У разі неможливості надати документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25.04.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7) .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований один за адресою: за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Центрально - Міської районної ради від 03.03.2020 року № 1343 (а.с. 10).

Відповідно до акту від 02.03.2020 про проживання складеного комісією в складі мешканців будинку АДРЕСА_3 , сусіди засвідчують, що в квартирі АДРЕСА_4 , з 25 квітня 1986 року і по ІНФОРМАЦІЯ_3 року фактично проживали ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 . Заявниця зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 і до теперішнього часу (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що заявниці було відмовлено в призначенні пенсії по втраті годувальника за померлого ОСОБА_2 чоловіка ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що заявником не надано документ, про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З письмових матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Встановлення факту сумісного проживання з померлим чоловіком за вищезазначеною адресою заявнику необхідно для призначення та отримання пенсії в зв`язку з втратою годувальника. Без встановлення вищезазначеного факту вона позбавлена соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відсутність реєстрації заявника разом зі своїм чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає реалізації її права - права на отримання пенсії, в зв`язку з втратою годувальника, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , в період часу з 25.04.1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактична адреса прроживання АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, .

Суддя : М.В. Бутенко