Справа № 502/163/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Савченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення родинних відносин, факту прийняття спадщини її належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення родинних відносин, факту прийняття спадщини її належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої залишилася спадщина на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем зазначеної спадщини став син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , котрий спадщину прийняв фактично, оскільки проживав сумісно за однією адресою з матір`ю, однак спадкових справ не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті його залишилася спадщина на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем зазначеної спадщини стала дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , котра у встановлений законом час звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого, була заведена спадкова справа № 351/2010. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану частку житлового будинку, неможливо, оскільки не доведено факту прийняття спадщини та родинних відносин між спадкодавцем та ОСОБА_3 .

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу без її участі та позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Кілійським р/б ЗАГС, актовий запис № 98, рос. « ОСОБА_5 », померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.06.1950 Кілійським рай бюро ЗАГС, запис акта про народження № 237 - рос. « ОСОБА_6 » та рос. « ОСОБА_5 » є батьками: рос. « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 94, рос. « ОСОБА_4 », помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між рос. « ОСОБА_7 » та рос. « ОСОБА_8 » був укладений 16.11.1974 року, що підтверджується виданимв м. Кілія р/в ЗАГС Кілійського району Одеської області свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 16.11.1974 року, актовий запис № 222. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_9 ».

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 158 від 25.01.2019 р., на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним також проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_2 .

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 158 від 25.01.2019 р., на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею також проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорта на будинок КП КРР «РБТІ» від 26.09.2017 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ.А - житловий будинок, житловою площею 36,4 кв.м., загальною площею 81,5 кв.м., господарських будівель: літ. Б - літня кухня, літ. Г - убиральня, літ. Д - сарай, № 1-4, І - надвірні споруди.

З свідоцтва про право особистої власності на будівлю № НОМЕР_5 від 28.06.1991 р. виданого виконавчим комітетом Кілійської міської Ради народних депутатів вбачається, що будинок в АДРЕСА_1 дійсно належить рос. « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 и ОСОБА_10 ».

Розпорядженням Кілійської міської ради Виконавчого комітету № 30/А-2016 від 03.02.2016 р. перейменовано вулицю Пролетарська в м. Кілія на вулицю Торгова без зміни поштових номерів.

Як вбачається з листа - роз`яснення від 28.09.2019 р. № 1094/02-14, Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 роз`яснила, що за відсутності доказів фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, та наявності розбіжностей в ініціалах спадкодавців, це питання вирішується у судовому порядку.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 57718596 від 27.09.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно ОСОБА_3 , відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 57718618 від 27.09.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно ОСОБА_3 , відсутня.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57717534 від 27.09.2019 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою,вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Кілійською районною державною нотаріальною контороюбула заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 49852231 та номером у нотаріуса 351/2010.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 24603643 від 31.08.2010 р. сформованої Кілійською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що інформація відносно ОСОБА_4 , відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача, щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_3 , шляхом управління та володінням спадковим майном та встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1261,1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення родинних відносин, факту прийняття спадщини її належності та визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт прийняття спадщини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом управління та володінням спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 право власності на 1/3 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А - житловий будинок, житловою площею 36,4 кв.м., загальною площею 81,5 кв.м., господарських будівель: літ. Б - літня кухня, літ. Г - убиральня, літ. Д - сарай, № 1-4, І - надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников