Справа № 635/2661/20
Провадження № 2-о/635/88/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий - суддя Шинкарчук Я.А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті фізичної особи, -

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Залеська А.С. звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка народилась в селі Борисове Белгородського району Белгородської області, громадянки України, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - у м. Сорокине (колишня назва - м. Краснодон) Луганської області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території - у м. Краснодон Луганської області (назва міста «Краснодон» змінена на місто «Сорокине» на підставі постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 № 1351 - VIII) померла мати ОСОБА_1 - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті, ОСОБА_2 були отримані наступні документи: довідка про причини смерті № 86 від 05 березня 2020 року, видана Державною установою «Краснодонська центральна міська багатопрофільна лікарня», свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 13 березня 2020 року Відділом ЗАГС Краснодонського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР. Між тим, ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) № 1096-2-13-09 від 07.05.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті особи необхідно ОСОБА_1 для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та отримання відповідних документів, в зв`язку з чим остання вимушена звернутись з цією заявою до суду за захистом своїх законних інтересів.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце, якого повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Залеська А.С. до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують.

Заінтересована особа у справі повідомила суд шляхом надання пояснення, згідно яких просить розглядати дану справу у відсутність представника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті особи підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи; згідно з положеннями частинами третьої і четвертої цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статей 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_1 (копія довідки № від 10.08.2017), є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , видане 13 грудня 1958року.

Відповідно до копії довідки про причини смерті № 86 від 05 березня 2020 року, яка видана Державною установою «Краснодонська центральна міська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік, причина смерті мезентеріальний тромбоз.

Згідно копії свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 13 березня 2020 року Відділом ЗАГС Краснодонського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Луганській області, місто Краснодон.

Факт смерті ОСОБА_2 відбувся на тимчасово окупованій території - у Луганській області, місто Краснодон. Документами, які засвідчують факт смерті ОСОБА_2 є довідка про причини смерті № 86 від 05 березня 2020 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , що видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Харків) № 1096-2-13-09 від 07.05.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті.

Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 9 ЗУ «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За пунктом 8 частини 1статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За частиною 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

З огляду на наведене, суд приймає до уваги довідку про причини смерті № 86 від 05 березня 2020 року, видану Державною установою «Краснодонська центральна міська багатопрофільна лікарня», свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 13 березня 2020 року Відділом ЗАГС Краснодонського міськрайонного управління юстиції МЮ ЛНР на ім`я ОСОБА_2 та визнає їх в даному випадку достатніми доказами на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до правил статті 317, пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 81, 247, 263-265, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті фізичної особи - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - у місті у місті Краснодон Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , взята на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) - НОМЕР_5 ,

заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), місцезнаходження юридичної особи - вул. Плеханівська, 73, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) - 41404009.

Повне рішення складено 15 травня 2020 року

Суддя Я.А. Шинкарчук