ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2705/19 Номер провадження 22-ц/814/1271/20Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, ухвалене 28 лютого 2020 року у складі судді Андрущенко-Луценко С.В.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини доходів (заробітку) до 1/6 частини доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що на підставі виконавчого листа № 2-527/2007 виданого 20 лютого 2015 року Миргородським міськрайонний судом Полтавської області з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Зазначав, що згодом після стягнення аліментів у нього погіршився матеріальний стан та змінився сімейний стан. Він уклав шлюб з ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_5 .

Зазначав, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2019 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що вказане є підставою для зменшення розміру аліментів, стягуваних на користь відповідача.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Відкликано з Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист № 2-527/2007, виданий 20 лютого 2015 року Миргородським міськрайонний судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина по виконавчому провадженню № 46872569.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 18 червня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 5, 6).

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 серпня 2019 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2019 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Із медичної довідки про стан здоров`я позивача, встановлено, що за станом здоров`я він потребує лікування (а.с. 10).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вказана норма закону визначає такі самостійні підстави для зміни розміру аліментів: 1. зміна матеріального стану; 2. зміна сімейного стану; 3. погіршення чи поліпшення здоров`я; 4. інші передбачені законом підстави. Встановлення наявності будь-якої з цих обставин є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

Місцевий суд, встановивши, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився, прийшов до правильного висновку про необхідність зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з позивача, місцевий суд не повною мірою врахував обставини, визначені ст. 182 СК України та доведені позивачем.

Місцевий суд залишив поза увагою, що ОСОБА_1 не має постійного доходу. При цьому, за ним рахується значна заборгованість по сплаті аліментів (66 889,95 грн.), яка утворилась внаслідок сплати аліментів не в повному обсязі, виходячи із середньої заробітної плати працівника у відповідній місцевості (Миргородський район Полтавської області) (а.с. 35).

Окрім того, виходячи із принципу розумності та справедливості, а також з метою недопущення дискримінації за походженням дитини, аліменти на утримання обох дітей ОСОБА_1 мають стягуватись в однаковому розмірі, а саме по 1/6 частини доходів позивача.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, місцевим судом ухвалено помилкове рішення в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення місцевого суду у відповідній частині.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року змінити в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль