Провадження № 22-ц/812/827/20 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

УХВАЛА

14 травня 2020 року м. Миколаїв

справа № 476/620/18-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 про призначення експертизи при перегляді в апеляційному порядку цивільної справи за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1

(третя особа Заводський районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області)

про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Миколаївського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 5 березня 2020 року.

До апеляційної скарги додано клопотання про призначення у справі повторної судової генотипоскопічної (молекулярно-генетичної) експертизи. Підставою призначення повторної експертизи апелянт зазначала порушення експертом ОСОБА_3 порядку дій з відбору біологічних зразків у піддослідних осіб, а саме експерт самостійно збирала зразки для досліджень, що могло привести до фальсифікації висновків на користь позивача. Такі дії є порушенням вимог статті 107 ЦПК та пункту 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, якими передбачено, що експертна установа має отримувати вже упаковані зразки для дослідження. Отже, висновок експерта від № 393 від 4 липня 2019 року апелянт вважає необґрунтованим та таким, що викликає сумнів в його правильності. Просить доручити проведення повторної експертизи експертам комунального закладу обласного бюро судово-медичних експертиз (м. Дніпро) та доручити КП Миколаївського обласного бюро СМЕ провести одночасне відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та дитини для направлення до вищезазначеної експертної установи. На вирішення експерта просила поставити питання про те, чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення клопотання про призначення повторної експертизи, посилаючись на дотримання всіх правил проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, відсутність будь-яких підстав для застосування правил 113 ЦПК та намагання відповідачки у будь-який спосіб затягнути вирішення спору.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник підтримали клопотання про призначення повторної молекулярно-генетичної експертизи.

Розглянувши клопотання, заслухавши заперечення позивача та представника, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, щодо яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, визначаються судом.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (стаття 104 ЦПК).

Згідно з частиною 2 статті 113 ЦПК, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Отже, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові (пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах").

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 разом з позовом надав суду два експертних дослідження з питань можливості його батьківства, зроблених експертними установами на його замовлення. Проте судом першої інстанції неодноразово призначалась судова-генетична експертиза, проведення якої доручалось експертам Вінницького обласного бюро судово-медичних експертиз ухвалою від 9 жовтня 2018 року (а.с. 109 том 1), а ухвалою від 19 лютого 2019 року експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи (а.с. 186-187 том 1).

За апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Єланецького районного суду у Миколаївської області від 19 лютого 2019 року Миколаївським апеляційним судом постановою від 3 квітня 2019 року ухвалу суду змінено та на вимогу ОСОБА_1 проведення молекулярно-генетичної експертизи доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 з`явитись до експертної установи для надання біологічного матеріалу для експертного дослідження (а.с. 245-247 том 1).

3 червня 2019 року у всіх піддослідних, зазначених в постанові апеляційного суду, відібрані зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, про що складено акт (а.с. 33 том 2).

4 липня 2019 року складено висновок № 393, яким надано чітку та однозначну відповідь на поставлене судом питання щодо біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_1 (а.с. 20-32 том 2).

Обґрунтовуючи наявність підстав для призначення повторної експертизи у справі, відповідач посилався на те, що при проведенні експертизи порушені норми процесуального права, а саме частини 2 статті 107 ЦПК, за правилами якої експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи. Крім того, такі дії суперечать Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. N 53/5, якою також заборонено експерту самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню (пункти 2.3.2, 3.4).

Разом з тим, збір матеріалів з власної інінціативи, які підлягають дослідженню, що зазначено у вищеназваних нормативних актах, не є тотожною за змістом дією щодо відбору букального епітелію у визначених судом суб`єктів у відповідності з приписами постанови Миколаївського апеляційного суду від 3 квітня 2019 року.

Отже, посилання ОСОБА_1 , що такі дії експерта викликають сумніви в правильності висновку, ґрунтуються лише на припущеннях.

Не може бути достатньою підставою для призначення по справі апеляційним судом повторної молекулярно-генетичної експертизи і посилання апелянта на те, що суд першої інстанції розглянув аналогічне клопотання у відсутності відповідачки та її представника. Таких підстав положення статті 113 ЦПК не містить.

При цьому апеляційний суд не дає оцінку висновку експерта № 393 від 4 липня 2019 року як належному (неналежному), достатньому (недостатньому) або достовірному (недостовірному) доказу, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті спору, а обмежується лише встановленням підстав для призначення повторної експертизи.

Інші підстави для призначення повторно експертизи, передбачені статтею 113 ЦПК, апелянтом не зазначені.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для призначення по справі повторної молекулярно-генетичної експертизи за правилами статті 113 ЦПК.

Керуючись статтею 368 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення

повторної судової молекуклярно-генетичної (генетипоскопічної) експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

-------------------------------

Повну постанову складено 14 травня 2020 року