Справа № 481/181/20
Провадж.№ 2/481/118/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

21.05.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новий Буг у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Миколаївської області про припинення права власності на житловий будинок та скасування його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

06.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.05.2011 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради від 28.04.2011 року - недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області №136 від 28.04.2011 року було об`єднано в одну адресу квартири АДРЕСА_2 та присвоєно статус житлового будинку. На підставі вищевказаного рішення видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 .

Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області №470 від 11.04.19 року було відмінено рішення Новобузької міської ради Миколаївської області №136 від 28.04.2011 року про об`єднання , присвоєння адреси, надання статусу житлового будинку квартирам АДРЕСА_2 та видачу свідоцтва.

Посилаючись на те, що вищевказане свідоцтво є недійсним та порушує її право на розпорядження власністю, просила суд визнати недійсним та скасувати вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

17.03.2020 року позивачка надала до суду позовну заяву в новій редакції, у якій просила припинити право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 , шляхом скасування його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 13.05.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача, Новобузької міської ради Миколаївської області, у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки №200581477 від 17.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - ОСОБА_1 на праві власності належить двохкімнатна квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку виникло на підставі договору купівлі-продажу №715 від 07.04.2005 року (а.с.22-23).

Крім того згідно інформаційної довідки №200581543 від 17.02.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - ОСОБА_1 на праві власності належить двохкімнатна квартира АДРЕСА_4 , право власності на яку виникло на підставі свідоцтва про право власності, б/н виданого 04.04.2005 року Новобузькою міською радою на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради від 30.03.2005 року за №86 (а.с.24-25).

Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області №136 від 28.04.2011 року, за заявою ОСОБА_1 , було надано дозвіл на об`єднання квартир АДРЕСА_2 , надано їм статус житлового будинку та присвоєно окрему адресу АДРЕСА_3 ( а.с.13).

На підставі зазначеного вище рішення ОСОБА_1 Новобузькою міською радою було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно САЕ/111622 від 11.05.2011 року (а.с.7) та проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с.6).

Рішенням Новобузької міської ради Миколаївської області №470 від 11.04.2019 року за заявою ОСОБА_1 , було відмінено рішення №136 від 28.04.2011 року про надання дозволу на об`єднання квартир АДРЕСА_2 та надання їм статусу житлового будинку ( а.с.12).

Крім того судом встановлено, що позивачка не може розпорядитися своєю власністю через наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно трьох чинних записів про право власності на один і той же об`єкт нерухомості.

Відповідно до постанови ВСУ від 24.01.2017 року свідоцтво про право власності та рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухомість оскаржується за правилами цивільного судочинства.

У частині 1 ст.316 ЦК України закріплено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, в тому числі, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;.

Ч.5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.

Ст.26 ч.3. ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Положеннями ст. 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Також право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права.

Відповідно до ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем, а також те, що рішення на підставі якого особа набула право власності скасоване, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, ч.4ст.206, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новобузької міської ради Миколаївської області про припинення права власності на житловий будинок та скасування його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати запис про реєстрацію права власності № 6361 в книзі 29 від 12.05.2011 року, реєстраційний номер майна 33620423 та припинити за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Новобузька міська рада Миколаївської області (вул.Площа Свободи, 42 м.Новий Буг Новобузького району Миколаївської області).

Повний текст рішення виготовлений 21.05.2020 року.

Суддя О.В.Уманська