Постанова

Іменем України

13 травня 2020 року

м. Київ

справа № 748/2437/15-ц

провадження № 61-16174св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А .Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - Пакульська територіальна громада Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Друга чернігівська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко Олена Іванівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи за первісним позовом: територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради,

третя особа за зустрічним позовом- Чернігівська районна державна адміністрація,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року в складі судді Хоменко Л. В. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2017 року в складі колегії суддів: Губар В. С., Кузюри Л. В., Онищенко О. І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Пакульська територіальна громада Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Другої чернігівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О. І., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради, про визнання свідоцтва про право власності на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що с. Завод Чернігівського району Чернігівської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 вересня 2012 року № 224 ОСОБА_4 , у зв`язку з перебуванням у черзі в списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони та інваліду Великої Вітчизняної війни, було виділено однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 10 жовтня 2012 року відповідно до акта прийому-передачі

ОСОБА_4 передав на баланс Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , унаслідок чого у Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області виникло право власності на цей житловий будинок. Рішенням Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року затверджено акт прийому-передачі вказаного житлового будинку та прийнято його на баланс сільської ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після смерті якого в червні 2014 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 травня 2012 року на 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_2 , який уже був власністю територіальної громади. Позивач вважав, що після підписання акта прийому-передачі ОСОБА_4 втратив право власності на житловий будинок, тому домоволодіння не входить до складу спадщини, проте ОСОБА_1 користується указаним житловим будинком, змінив замки.

З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог, Пакульська територіальна громада Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 25 червня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 , а також скасувати його державну реєстрацію та витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_2 .

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Пакульської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа - Чернігівська районна державна адміністрація, про визнання незаконним та скасування рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року про прийняття на баланс житлового будинку з надвірними будівлями.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що його батька ОСОБА_4 було включено до окремого списку інвалідів Великої Вітчизняної війни, які тривалий час перебували на квартирному обліку та на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради Чернігівського району Чернігівської області від 17 вересня 2012 року

№ 224 він отримав житло у м. Чернігові як інвалід Великої Вітчизняної війни І групи зі зняттям його з квартирного обліку, а не як переселенець із зони гарантованого добровільного переселення. Позивач вважав, що відсутні правові підстави для передачі ОСОБА_4 належного йому на праві власності будинку АДРЕСА_3 , а тому рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року щодо прийняття на баланс спірного будинку є незаконним.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 , просив визнати незаконним та скасувати рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року про прийняття на баланс сільською радою житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Справа судами розглядалась неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області

від 15 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційну скаргу Пакульської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 січня 2016 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції (новий розгляд)

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , виданого 25 червня 2014 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О. І. на ім`я ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті

ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасовано рішення державного реєстратора нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О. І. про державну реєстрацію права власності на 5/6 частини житлового будинку

АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Пакульської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області житловий будинок АДРЕСА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що з дати підписання ОСОБА_4 та Пакульською територіальною громадою в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області акта прийому-передачі спірного житлового будинку, у відповідності до пункту 6 статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03 березня 1998 року, в редакції закону від 13 червня 2012 року, у останньої виникло право власності на цей об`єкт нерухомого майна, а у ОСОБА_4 таке право припинилось. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з того, що оскаржуване рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року не суперечить актам цивільного законодавства та не порушує прав ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності. Зокрема, всупереч наявним доказам суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про доведеність факту отримання його батьком ОСОБА_4 житлового приміщення у м. Чернігові як переселенцем із радіоактивно забрудненої зони та передачу ним на баланс Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області належного йому на праві власності житлового будинку у відповідності до акта прийому-передачі від 10 жовтня 2012 року, який був затверджений рішенням сільської ради від 25 грудня 2012 року, оскільки його батько отримав житло у м. Чернігові як інвалід Великої Вітчизняної війни 1 групи. В той же час, апеляційний суд у своїй ухвалі не наводить мотивів відхилення доводів заявника щодо безпідставного застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин законодавчо-нормативних актів, за якими визначено порядок та спосіб забезпечення житлом осіб, які мають право на переселення з радіоактивно забрудненої зони, та залишає без надання відповідної правової оцінки порушення застосування і цього законодавства (відсутність права сільської ради прийняти на баланс будинків від переселенців, яким наділена відповідна районна державна адміністрація при вирішенні питання з виплати компенсації за втрачене майно). Обставини, які були предметом судового дослідження, та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, свідчать про те. що на момент прийняття та оформлення спадщини 5/6 частини спірного житлового будинку після смерті батька ОСОБА_4 даний об`єкт нерухомого майна так і залишився у власності (володінні, користуванні та розпорядженні) спадкодавця, що не заперечувалося представником первісного позивача та свідчить про те, що спадкування за заповітом було посвідчено на законних підставах, а він є добросовісним набувачем. Перелік випадків, коли нерухоме майно передається переселенцем відповідному органові самоврядування місця відселення (сільській, селищній, міській раді) чітко визначений пунктом 6 Порядку: забезпечення його житловим приміщенням у місці переселення - відповідно до Порядку відселення та самостійного переселення громадян з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 1992 року № 706; індивідуального будівництва у місці переселення або отримання на підставі рішення обласної або районної державної адміністрації у приватну власність незавершеного будівництвом будинку садибного типу - у місячний строк з моменту підписання акта щодо введення в експлуатацію житлового будинку; придбання житла у місці переселення на умовах договору купівлі-продажу - у місячний строк з моменту укладення договору. жодна з цих підстав не знайшла свого підтвердження у доказах, які були подані первісним позивачем на підтвердження своїх вимог, так само як і втрата батьком ОСОБА_4 спірного майна, залишення житлового будинку у разі використання права на переселення. оскільки він і після складання вищевказаного акта прийому-передачі майна продовжував володіти та користуватися ним.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2017 року Чернігівська міська рада подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

У вересні 2017 року Пакульська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року цивільну справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ОСОБА_4 перебував на квартирному обліку у позачерговому списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони згідно з направленням на переселення Чернігівської обласної державної адміністрації

від 18 лютого 1997 року серії ЧН № 1164 та одночасно був включений до окремого списку як інвалід Великої Вітчизняної війни 1-ї групи, який потребує покращення житлових умов.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 вересня 2012 року № 224 вирішено виділити ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та видати ордер на вказане жиле приміщення зі зняттям з квартирного обліку.

08 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладено договір дарування житлового будинку, відповідно до умов якого останній отримав від дарувальників по 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою:

АДРЕСА_2 .

10 грудня 2012 року за участю ОСОБА_4 та представників Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено акт, згідно з яким ОСОБА_4 здав на баланс сільської ради житловий будинок з надвірними спорудами за адресою:

АДРЕСА_2 .

Рішенням Пакульської сільської ради від 25 грудня 2012 року затверджено акт прийому-передачі у комунальну власність Пакульської територіальної громади житлового будинку з надвірними спорудами за вищевказаною адресою та прийнято вказане нерухоме майно на баланс Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_3 та ОСОБА_1

25 червня 2014 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 травня 2012 року на 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою:

АДРЕСА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

У силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Звертаючись до суду з позовом, Пакульська сільська рада посилалась на те, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 вересня 2012 року № 224 ОСОБА_4 , у зв`язку із перебуванням у черзі в списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони та інваліду Великої Вітчизняної війни, було виділено однокімнатну квартиру, на підставі чого 10 жовтня 2012 року відповідно до акта прийому-передачі ОСОБА_4 передав на баланс Пакульської сільської ради житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , унаслідок чого у Пакульської сільської ради виникло право власності на цей житловий будинок.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що його батько ОСОБА_4 отримав квартиру як особа з інвалідністю 1 групи Великої Вітчизняної Війни, у зв`язку з чим вважав, що Пакульська сільська рада незаконно прийняла рішення 25 грудня 2012 року про прийняття на баланс житлового будинку з надвірними спорудами, що належав його батьку на праві власності.

Згідно з практикою ЄСПЛ втручання держави у право на житло є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснюється «згідно із законом», не переслідує легітимну мету - одну чи декілька з тих, що перелічені у пункті 2 вказаної статті, - чи не розглядається як «необхідне в демократичному суспільстві».

Формулювання «згідно із законом» не лише вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах та передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», § 43).

Задовольняючи позовні вимоги Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, суди посилаючись на рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 вересня 2012 року № 224, згідно з яким ОСОБА_4 , у зв`язку із перебуванням у черзі в списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони та інваліду Великої Вітчизняної війни, було виділено однокімнатну квартиру, вважали, що ОСОБА_4 використав своє право на переселення, у зв`язку з чим на підставі акта прийому-передачі від 10 жовтня 2012 року ОСОБА_4 передав на баланс Пакульської сільської ради житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , унаслідок чого у Пакульської сільської ради виникло право власності на цей житловий будинок.

При цьому, суди керувались постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 1992 року № 706 «Про порядок відселення та самостійного переселення громадян з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Проте, колегія суддів з такими висновками судів не погоджується з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_4 перебував на квартирному обліку у позачерговому списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони згідно з направленням на переселення Чернігівської обласної державної адміністрації від 18 лютого 1997 року серії ЧН № 1164 та одночасно був включений до окремого списку як особа з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи, який потребує покращення житлових умов.

Порядок отримання житла для осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року № 1170 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів Великої Вітчизняної війни I групи, які протягом тривалого строку перебувають у черзі на отримання житла» (далі - Порядок).

Цей Порядок визначав механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів Великої Вітчизняної війни I групи, які протягом тривалого строку перебувають у черзі на отримання житла.

Пунктом 2 Порядку визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінрегіон, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - міські, сільські та селищні ради, їх виконавчі комітети, а також Київська та Севастопольська міські держадміністрації.

Головний розпорядник бюджетних коштів здійснює розподіл бюджетних коштів між регіонами в розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня на підставі списків інвалідів Великої Вітчизняної війни I групи, які протягом тривалого строку перебувають у черзі на отримання житла (поставлені на квартирний облік до 1 січня 2011 року та перебувають на ньому до цього часу).

Зазначені списки складаються Державною службою з питань інвалідів та ветеранів за встановленою Мінрегіоном формою на підставі пропозицій Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Пунктом 4 Порядку визначено, що бюджетні кошти спрямовуються на придбання квартир на вторинному ринку, у житлових будинках, введених в експлуатацію, в об`єктах незавершеного житлового будівництва із строком введення в експлуатацію у 2011 році та у першому півріччі 2012 року на умовах пайової участі за умови, що в квартирах, які придбаваються, будуть виконані внутрішні опоряджувальні роботи, а також на погашення бюджетної кредиторської заборгованості, яка виникла станом на 1 січня 2011 року за програмою «Забезпечення житлом інвалідів I групи Великої Вітчизняної війни, які довготривалий термін знаходяться у черзі на отримання житла», узятої на облік органами Державної казначейської служби.

Судами встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року № 1170 «Про внесення змін до пункту 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи, які протягом тривалого строку перебувають у черзі на отримання житла» сформовано список осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи із усіх черг квартирного обліку.

До цього списку було включено і переселенця із радіоактивно забрудненої зони ОСОБА_4 - як особу з 1 групою інвалідності Великої Вітчизняної війни, який разом з тим зберігав статус переселенця із зони радіоактивного забруднення і не був виключений з окремого позачергового списку за пільгою переселенців із радіоактивно забрудненої зони.

Також встановлено, що для осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи Управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради за договором купівлі-продажу квартир від 27 грудня 2011 року куплено 10 квартир за кошти, передбачені у Державному бюджеті на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2011 року № 437 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у Державному бюджеті для забезпечення житлом осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи, які протягом тривалого часу перебувають у черзі на отримання житла». Вартість придбаної однокімнатної квартири АДРЕСА_1 становила 39205,33 грн.

На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 вересня 2012 року № 224 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2011 року № 437 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у Державному бюджеті для забезпечення житлом осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи, які протягом тривалого часу перебувають у черзі на отримання житла» ОСОБА_4 виділено однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 зі зняттям з квартирного обліку. На черзі у списку переселенців із радіоактивно забрудненої зони - осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи з 17 червня 1997 року за № 1.

З огляду на встановлені судами обставини, зокрема те, що квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_4 як особі з інвалідністю Великої Вітчизняної війни 1 групи, яка протягом тривалого часу перебуває у черзі на отримання житла, колегія суддів вважає, що у суду не було підстав застосовувати до спірних правовідносин вимоги «Порядку відселення та самостійного переселення громадян з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 1992 року № 706, які не регулюють їх.

Отже, висновки судів про те, що ОСОБА_4 скористався правом на переселення із території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та у відповідності до встановленого спеціальним законом порядку, передав спірний житловий будинок разом із господарськими будівлями, який належав йому на праві власності, органу місцевого самоврядування місця відселення, після чого його право на такий будинок припинилось та виникло право на отримання ним грошової компенсації є помилковими та такими, що суперечать встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Враховуючи те, що нормами матеріального права, які регулюють питання квартирного обліку та забезпечення житлом такої категорії осіб з інвалідністю Великої Вітчизняної війни, не передбачено покладання на особу з інвалідністю 1 групи Великої Вітчизняної війни обов`язку здачі належного йому на праві власності іншого житла (будинку) органу місцевого самоврядування, прийняття на баланс спірного будинку за зазначеним вище актом прийому-передачі та рішенням органу місцевого самоврядування є незаконним.

Втручання у право на повагу до житла має бути також «необхідним у демократичному суспільстві». Тобто, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності» та бути домірним переслідуваній легітимній меті (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Зехентнер проти Австрії» («Zehentner v. Austria»), заява № 20082/02, § 56).

З огляду на вказане, суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району і області від 25 грудня 2012 про прийняття на баланс сільською радою спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами і як наслідок безпідставно задовольнили позовні вимоги Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Враховуючи те, що норми матеріального права судами застосовано неправильно, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на підставі статті 412 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання зустрічного позову в розмірі 551,20 грн, за подання апеляційної скарги - 606,32 грн, касаційної скарги - 5132,02 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн, а усього 14 289,54 грн.

Керуючись частиною 13 статті 141, статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2017 року скасувати.

У задоволені позову Пакульської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , Другої чернігівської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Панченко Олени Іванівни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, управління квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради, про визнання свідоцтва про право власності на спадщину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Пакульської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа - Чернігівська районна державна адміністрація, про визнання незаконним та скасування рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року про прийняття на баланс житлового будинку з надвірними будівлями, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 грудня 2012 року про прийняття на баланс житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з Пакульської територіальної громади в особі Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання зустрічного позову в розмірі 551,20 грн, за подання апеляційної скарги - 606,32 грн, касаційної скарги - 5132,02 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн, а усього 14 289,54 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун