КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2191/20
Провадження № 2-з/552/21/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Павленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Полтави із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку площею 0,35 га, кадастровий номер ::30:002:0184; земельну ділянку площею 0,7815 га, кадастровий номер::30:002:0104; земельну ділянку площею 0,0469 га, кадастровий номер: :09:001:0197; земельну ділянку площею 0,0534 га, кадастровий номер: :09:001:0199; земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер: :09:001:0198; житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 42, номер об`єкта в РПВН: 9480772; нежитлову будівлю за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 17857904; 100% частки у статутному капіталі ТОВ «ГАСТРАНС» (); 100% частки статутного капіталу ПП «АВтоТРАНТРЕВЕЛ» (). Необхідність забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідач ігнорує боргові зобов`язання розмір яких складає 4 778 707 грн. 34 коп., а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, тому просив застосувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 1 ч. 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та ( або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співвмірними із заявленими позовними вимогами.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним.

Наведені обставини позивачем у заяві про забезпечення позову вказують на можливу загрозу істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідно до частини 2 статті 149 ЦК є підставою для забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову, а саме накладення арешту на житловий будинок та нежитлову будівлю, відповідає вимогам наведених процесуальних норм, а саме п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує права інших учасників процесу.

Тому суд, з огляду на наявність спору між сторонами, вважає, що є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, тому необхідним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю за адресою : АДРЕСА_2 .

Що стосується забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони Державному реєстратору фізичних осіб, юридичних осіб та громадських формувань здійснювати будь-які реєстраційні дії, щодо належної на праві власності ОСОБА_2 частки в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ГАСТРАНС» () та частки в розмірі 100% статутного капіталу ПП «АВТОТРАНТРЕВЕЛ» (), то вказана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на частку в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ГАСТРАНС» () та частку в розмірі 100% статутного капіталу ПП «АВТОТРАНТРЕВЕЛ» () , проте відповідно до частин першої, третьої статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, утому числі й той, який вибув.

Натомість спір у даній справі виник між сторонами стосовно договору позики, тобто, відносини, які виникли між позивачем та відповідачами, за своєю правовою природою не є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження корпоративними правами ТОВ «ГАСТРАНС» та ПП «АВТОТРАНТРЕВЕЛ».

Таким чином, враховуючи матеріально-правові вимоги позивача, ознаки предмета позову та конкретний зміст позовної заяви, суд вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову щодо накладення арешту на частки у статутному капіталі - не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Що стосується вимоги забезпечення позову у вигляді арешту та заборони вчинення реєстраційний дій щодо іншого нерухомого майна, а саме земельних ділянок, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки судом вважається достатнім та обґрунтованим видом забезпечення позову щодо накладення арешту на житловий будинок та нежитлову будівлю.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 42, номер об`єкта в РПВН: 9480772;

Накласти арешт на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 17857904.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Допустити негайне виконання ухвали.

Виконання ухвали покласти на Київський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає примусовому виконанню в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення до виконання 3 роки.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Стягувач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Ж.В.Кузіна