справа № 462/7181/19
УХВАЛА

22 травня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТзОВ «Міра і К» про стягнення компенсації заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТзОВ «Міра і К», у якій просить зобов`язати відповідача нарахувати компенсацію до заробітної плати при розрахунку вихідної допомоги, провести виплату недоданої суми вихідної допомоги та зобов`язати провести виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України.

22.11.2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та вказано, в який строк та які саме порушення вимог ст. 175, 177 ЦПК України позивачу слід усунути.

23.12.2019 р. позивач ОСОБА_1 подав суду доповнення до позовної заяви як заяву про усунення недоліків.

Однак, позивач частково усунув вказані в ухвалі суду недоліки та не усунув інших.

У зв`язку із наведеним 24.12.2019 року судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Вказану ухвалу скасовано Львівським апеляційним судом постановою від 21.04.2020 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Із врахуванням позиції Львівського апеляційного суду, приходжу до переконання про необхідність надати можливість ОСОБА_1 відреагувати на позицію суду щодо вирішення клопотання про звільнення останнього від сплати судового збору, викладену в ухвалі суду від 22.11.2019 р.

Разом з тим, подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Суд враховує позицію Львівського апеляційного суду щодо подання доказів позивачем на наступних стадіях цивільного процесу, що узгоджується з позицією, викладеною у Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р., а також враховує положення ст. 19 ЦПК України, зокрема, що справи, що виникають з трудових відносин розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження та положення ч.3, 4 ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, з метою своєчасного, справедливого та всебічного розгляду справи, дотримання та захисту прав сторін у справі, суд вказує таке.

Позивач не виконав вимоги п.5. ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, ОСОБА_1 при розрахунку сум компенсації при розрахунку вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку покликається на рішення суду від 06.11.2018 року у справі №462/3924/16-ц, однак копії вказаного рішення до матеріалів даної позовної заяви не подав.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування матеріалів справи № 462/3924/16-ц, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

ОСОБА_1 слід вказати причини неможливості самостійно надати докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім цього, суд звертає увагу, що матеріали справи №462/3924/16-ц скеровані для розгляду за касаційною скаргою ОСОБА_1 до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, про що позивачу відомо.

Із метою уникнення затягування розгляду справи, суд звертав увагу позивача про необхідність надання копії такого рішення.

Крім цього, ОСОБА_1 не зазначив якими доказами він обґрунтовує свої позовні вимоги, не вказав чи наявні у нього довідки, розрахункові листи, відомості про нарахування заробітної плати тощо, які містять відомості про розмір нарахованої заробітної плати позивача за останні два місяці роботи, що передували його звільненню, а також кількість відпрацьованих робочих днів за вказаний період, для обґрунтування вимоги щодо стягнення середнього заробітку.

Крім цього, суд звертав увагу позивача про необхідність зазначення відомостей щодо проведення чи не проведення відповідачем фактичного розрахунку із позивачем та зазначення доказів, які можуть підтвердити такі обставини.

Також, ОСОБА_1 у позовній заяві, як обставину, що має значення для справи, вказав, що звільнений за власним бажанням, однак, не зазначив доказів, що підтверджують вказану обставину, у зв`язку з чим судом запропоновано надати копію трудової книжки або зазначити про інші докази, які таке підтверджують.

Крім цього, суд звертав увагу позивача, що трудовим законодавством чітко вказано випадки виплати вихідної допомоги працівнику. Так, ст. 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Тому, ОСОБА_1 слід розкрити зміст позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію до заробітної плати при розрахунку вихідної допомоги, провести виплату недоданої суми вихідної допомоги, що відповідає вимозі п.4 ч.1 ст. 175 ЦПК України.

Також, ОСОБА_1 подав суду розрахунок сум, які підлягають стягненню, однак, у прохальній частині поданої позовної заяви у новій редакції не конкретизував такі, а тому не розкрив змісту вказаних позовних вимог, не вказавши сум, які слід стягнути із відповідача на його користь, що суперечить вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до змісту ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну ОСОБА_1 до ТзОВ «Міра і К» про стягнення компенсації заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 5 п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Строк усунення недоліків обчислювати з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.