Номер провадження: 22-ц/813/1544/20
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: адвоката позивача ОСОБА_4 . - Гришка С.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гришка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про повернення коштів та компенсації моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року адвокат Гришко С.О., що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ АБ «Південний» про повернення коштів та компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача та його представника в судове засідання, про причину неявки суду не повідомлено, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надано.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, адвокат Гришко С.О. в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

08 травня 2020 року від адвоката Возікової Н.В., що діє в інтересах ПАТ АБ «Південний» надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_4 та її адвокат Гришко С.О. повторно не з`явились у судове засідання без поважної причини, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає право суду залишити позовну заяву без розгляду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки при постановленні своєї ухвали місцевим судом було порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З наведеної імперативної норми вбачається, що у разі визнання судом причини неявки позивача та його представника неповажною, суд повинен був провести розгляд справи за їх відсутності, а у разі необхідності їх особистої присутності в судовому засіданні викликати їх на підставі п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для надання особистих пояснень, проте вказаного зроблено не було.

Частина 2 ст. 223 ЦПК України встановлює визначає вичерпний перелік підстав відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Як вбачається із матеріалів справи у судове засідання 19 вересня 2019 року позивач та її адвокат не з`явились, від адвокат Гришка С.О. надійшла письмова заява про відкладення слухання справи, у зв`язку з участю адвоката Гришка С.О. у кримінальному процесі (а. с. 95).

Судове засідання було відкладено на 17 жовтня 2019 року.

Однак, про дане судове засідання сторона позивача сповіщена не була, так в матеріалах справи міститься судова повістка на ім`я позивачки ОСОБА_4 , яка повернулась до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а. с. 98), що відповідно до ст. 130 ЦПК України не є належним сповіщенням. Судова повістка адвокату позивача ОСОБА_4 - Гришку С.О. взагалі не направлялась.

Таким чином неявка позивача та його адвоката в дане судове засідання не може вважатися повторною.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Здійснивши аналіз указаних норм законодавства, можна зробити висновок, що умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є:

1. повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;

2. повідомлення позивача про судове засідання належним чином;

3. відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;

4. нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;

5. від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За відсутності ознак повторності неявки позивача у судове засідання, суд першої інстанції не вправі був залишати позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Однак, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі адвокат Гришко С.О. в інтересах ОСОБА_4 просить справу направити до Малиновського районного суду м. Одеси за встановленою підсудністю, однак вказані доводи не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 5 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013р., право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Таким чином, звертаючись до Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 скористалась своїм правом та звернулась до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Також судова колегія не приймає до уваги наданий адвокатом Гришко С.О. розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок здійснення судом розподілу судових витрат між сторонами.

Зокрема, нормами статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційним судом ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, за змістом наведеної норми закону суд апеляційної інстанції вирішує питання про судові витрати у разі зміни чи скасування судового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким спір вирішений по суті.

Так як постановою суду апеляційної інстанції скасована ухвала суду першої інстанції і справа повернута для продовження розгляду, то у суду апеляційної інстанції відсутні законні підстави для ухвалення рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, що були понесені позивачем за апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Питання про усі судові витрати по справі має бути вирішене судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору за правилами, встановленими ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст. 379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 376, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гришка Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2019 року скасувати.

Справу направити до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та подальшому оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено: 22 травня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Р.Д.Громік