Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/41/20
Провадження № 2/506/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бурдинюк О.С.

секретаря Гушкана Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в:

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Антонівської сільської ради Окнянського (Красноокнянського) району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0267232 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09 квітня 1997 року за № 537, виданого на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 08.04.1997 року № 91, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав в с. Нагірне Окнянського району Одеської області. Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої також входить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Шлях до Комунізму», розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Антонівської сільської ради Окнянського району Одеської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0267232 , який зареєстровано у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09.04.1997 року за №537, на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації від 08.04.1997 року за №91. За життя батько займався переоформленням правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). Однак, оформити до кінця не встиг. Після смерті батька, мати сертифікат не змогла знайти, як з`ясувалося, оригінал даного сертифікату було втрачено, про що розміщено оголошення в місцевій газеті «Красноокнянський вісник» від 22 листопада 2019 року на стор.7. Заповіт батько не залишив, а на час його смерті позивач та його сестра були малолітніми. Крім того, позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину і фактично вступив у володіння нею. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки ним не було надано оригінал сертифікату. Законодавством України не передбачена можливість повторної видачі Сертифікатів про право на земельну частку (пай) та Державних актів на право власності на землю, відновити втрачений документ можливості немає, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Ухвалою від 19 лютого 2020 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Також, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а також за клопотанням позивача, витребувано з Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, додаткові докази

Ухвалою від 25 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

31.03.2020 року, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області подав письмові пояснення, з яких вбачається, що позов не підтримують, оскільки ОСОБА_4 за життя не здійснив заміну сертифікату на право на земельну частку (пай) на державний акт на право приватної власності на землю, тобто не оформив у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, а тому вона не є об`єктом спадкування і не входить до складу спадщини.

07.04.2020 року позивач подав до канцелярії суду, відповідь на письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгекадастру в Одеській області, з якої вбачається, що він не згоден з позицією представника третьої особи, оскільки предметом позову є визнання права на земельну частку (пай), а не визнання права власності, як було зазначено представником в своїх письмових поясненнях. Також, позивач зазначив, що його батько отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) ще до смерті, а тому мав цивільну правоздатність на час отримання документу, що посвідчує його право на земельну частку (пай) /а.с.70-73/.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав /а.с.55/. У зв`язку з чим розгляд справи проведено у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали /а.с.50, 54/. У зв`язку з чим судове засідання проведено у відсутність відповідачів, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки не сповістив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області,у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти задоволення заяви /а.с.79, 82/.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 34 років, помер ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 15.10.1997 року зроблено запис за №20 /а.с.17/.

Як вбачається з довідок виданих Антонівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав в с. Нагірне Красноокнянського району Одеської області, разом з ним проживали: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , інші особи не були зареєстровані та не проживали. Поховання ОСОБА_4 здійснювала дружина ОСОБА_2 , а також доглядала за житловим будинком та присадибною ділянкою /а.с.18-21/.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_4 01 вересня 1984 року одружився з ОСОБА_2 , і після укладення шлюбу їм присвоєнні прізвища: чоловікові ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_2 /а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_9 , у подружжя ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_3 , яка 31.07.2004 року одружилась і змінила прізвище на ОСОБА_3 /а. с.15-16/.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.03.1991 року, батьком позивача зазначений ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 /а.с.8/.

Як вбачається з довідок Відділу у Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.11.2019 року № 97-15-0.330-307/174-119 та від 19.12.2019 року за №97-15-0.330-357/174-19, на ім`я ОСОБА_4 видавався сертифікат серії ОДН №0267232 , на право на земельну частку (пай) площею 4,6 умовних кадастрових гектарів на території Антонівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області із земель КСП «Шлях до комунізму», на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації від 08.04.1997 року за №91 і про, що зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються, 09.04.1997 року за №537. Окрім того, обміну сертифікату на державний акт на право власності на земельну частку (пай) на території Антонівської сільської ради Окнянського району Одеської області, не здійснювалося /а.с.22, 26/.

Вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, про що позивачем опубліковано повідомлення у районній газеті «Красноокнянський вісник» № 44 від 22 листопада 2019 року на стор.7 /а.с.23/.

Земельна частка (пай), згідно договору оренди перебувала в оренді в МССП «Старт» /а.с.24-25/.

ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак йому повідомили про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду /а.с.28/.

Згідно ст.527 ЦК Української РСР, 1963 року (редакція, що діяла на час відкриття спадщини), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, 1963 року (редакція, що діяла на час відкриття спадщини), вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька і фактично вступив в управління його майном.

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Позивач на момент смерті спадкодавця був неповнолітнім, і вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /а.с.49/.

Відповідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Як вбачається із ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай), також мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Статтею 2 вищезазначеного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ).

Відповідно до п.15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковане.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст.16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно п.1 ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову судом не виявлено.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області (, місце знаходження: Україна, Одеська область, смт Окни, вул. Першотравнева, 31), Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (, місце знаходження: Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), право на земельну частку (пай), розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Антонівської сільської ради Окнянського (Красноокнянського) району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0267232 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 09 квітня 1997 року за № 537, виданого на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 08.04.1997 року № 91, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення у порядку визначеному п.15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.05.2020 року.

СуддяО.С. Бурдинюк