Єдиний унікальний номер 233/3755/19
Номер провадження 22-ц/804/925/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 233/3755/19 за позовом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, про стягнення переплати бюджетних коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2019 року (суддя Мартиненко В.С., повний текст рішення складений 06 грудня 2019 року),

встановив:

Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у період з 15 жовтня 2014 року по 02 лютого 2017 року перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , та згідно із заявою від 15 жовтня 2014 року одержувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на сім`ю у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01 жовтня 2014 року. Під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією було опрацьовано інформацію, отриману від Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, та встановлено, що дитину ОСОБА_4 відрахували зі школи у зв`язку із переїздом на постійне місце проживання до міста Макіївка. Про вказані обставини ОСОБА_1 в порушення п.11 вищезазначеного Порядку позивача не повідомила. Вказане призвело до зайвого нарахування та виплати щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року на загальну суму 4832,53 грн. Відповідачці неодноразово направлялись повідомлення про необхідність повернення коштів, однак, на даний час кошти не повернуті. Просив стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену суму щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 4832,53 грн. та судових витрат в сумі 1921 грн.

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2019 року в задоволенні позову Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, про стягнення переплати бюджетних коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідач не виконала вимоги п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до якого уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Відповідачка відзив на апеляційну скаргу не надала.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить 4832,53 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 15 жовтня 2014 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вказавши зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , а також те, що до складу її сім`ї входять діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що разом з нею проживають її діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Черкаси Черкаської області їх фактичне місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 .

Рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 була призначена вищевказана допомога на сім`ю з 15 жовтня 2014 року по 14 квітня 2015 року в сумі 2210 грн. на місяць.

Згідно із довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 15 квітня 2019 року за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року відповідачці ОСОБА_1 було виплачено допомогу переміщеним особам на проживання в загальному розмірі 12081,33 грн., в тому числі: з листопада 2014 року по березень 2015 року включно по 2210 грн. щомісячно, в квітні 2015 року в сумі 1031,33 грн.

На підставі заяви ОСОБА_1 на ім`я директора Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст. №7 Черкаської міської ради від 24 жовтня 2014 року в зв`язку з переїздом за постійним місцем проживання відповідачка просила видати їй документи дочки ОСОБА_2 . Наказом директора школи від 24 жовтня 2014 року дитину ОСОБА_4 було відраховано зі школи.

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 21 червня 2016 року вирішено здійснити перерахунок ОСОБА_1 адресної допомоги переміщеним особам на проживання на дитину ОСОБА_5 з 01 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року на підставі наказу зі школи від 24 жовтня 2014 року №43.

Відповідно до інформації Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за № 9454/28-5/01-9 від 11 липня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання в АДРЕСА_1 , з 15 жовтня 2014 року по 02 лютого 2017 року.

Листом від 04 липня 2016 року позивач повідомляв відповідачку про необхідність повернути безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в сумі 4832,53 грн., отримані відповідачкою за період з 01 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року.

26 вересня 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради запитало інформацію щодо перетинання ОСОБА_1 . державного кордону з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2016 року та отримало відповідь від 24 січня 2017 року про те, що ОСОБА_1 перетинала лінію розмежування з окупованою територію, зокрема, 23 жовтня 2015 року здійснила в`їзд на територію, яка контролюється державою України, на контрольному пункті Бугас , що підтверджується відповідними листами.

Крім того, 20 грудня 2016 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснив запит до Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_1 , на виконання якого позивачем були отриманні пояснення, складені працівником поліції, який опитав ОСОБА_10 , що проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та яка повідомила про те, що ОСОБА_11 три роки тому покинула вказане житлове приміщення разом із сім`єю з метою повернутися до м. Макіївка, в наступному відомостей про неї не отримувала, про що поліцейським 29 листопада 2017 року складено рапорт.

Згідно із довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 15 квітня 2019 року розмір надмірно виплачених коштів ОСОБА_1 склав 4832,53 грн., в тому числі: з листопада 2014 року по березень 2015 року включно по 884 грн. щомісячно, в квітні 2015 року в сумі 412,53 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази, зокрема копія заяви ОСОБА_1 на ім`я директора Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст. №7 Черкаської міської ради від 24 жовтня 2014 року щодо видачі документів дочки ОСОБА_2 у зв`язку з переїздом за постійним місцем проживання, наказу директора школи від 24 жовтня 2014 року про відрахування дитини ОСОБА_2 зі школи, пояснення ОСОБА_10 , складені працівником поліції, не є достатнім доказом у розумінні статті 80 ЦПК України для висновку про те, що дитина відповідачки добровільно повернулись до покинутого постійного місця проживання. Інших доказів, які б підтверджували існування обставин, які впливають на призначення відповідачці грошової допомоги, позивачем надано не було.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 січня 2014 року встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Порядок надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 20014 року №505.

Згідно із пунктом 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 01 жовтня 2014 року №505, у редакції, яка була чинна на час отримання відповідачкою довідки, для отримання довідки повнолітня особа, яка переміщується, звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

З обставин справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із пунктом 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

15 жовтня 2014 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із відповідною заявою.

Відповідно до пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї). Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

Згідно із пунктами 8, 10, 11 зазначеного Порядку уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні та надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї. Інформація про призначення грошової допомоги вноситься уповноваженим органом до Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Рішеннями про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 24 жовтня 2014 року відповідачці була призначена вказана допомога у відповідних розмірах.

Позивачем на підтвердження позову надано копію заяви ОСОБА_1 на ім`я директора Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст. №7 Черкаської міської ради від 24 жовтня 2014 року щодо видачі документів дочки ОСОБА_2 у зв`язку з переїздом за постійним місцем проживання, копію наказу директора школи від 24 жовтня 2014 року про відрахування дитини ОСОБА_2 зі школи, пояснення ОСОБА_10 , складене працівником поліції, про не проживання відповідачки за місцем проживання як внутрішньо перемішеної особи.

Інших доказів на підтвердження факту переїзду дитини з місця фактичної реєстрації з м.Черкаси до м.Макіївки суду першої інстанції позивачем не надано.

У листі Головного центру обробки спеціальної інформації Державного прикордонної служби України від 27 вересня 2017 року містяться відомості про дату та час перетину державного кордону відповідачки ОСОБА_1 (без зазначенням дітей) у період з 23 жовтня 2015 року по 10 липня 2016 року, тобто у період, який не є спірним, оскільки предметом даного спору є стягнення коштів, отриманих за період з 01 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року, отже вказаний лист не є належним доказом, оскільки згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, вказаний лист не містіть інформації про виїзд дитини ОСОБА_2 на тимчасово окуповану територію України або у райони проведення антитерористичної операції у період часу з 01 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказано факту позивачем не надано.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14 квітня 2017 року № 222-ог затверджено Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, п.5.1.1. якого передбачає, що в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, проте вказаний наказ виданий пізніше та не охоплює спірний період.

Згідно із п.п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі-батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (2947-14) (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Доводи про те, що фактом підтвердження відсутності відповідачки та її дітей за вказаним місцем проживання є пояснення ОСОБА_10 , складене працівником поліції, про не проживання відповідачки за місцем проживання як внутрішньо перемішеної особи, не заслуговую на увагу, оскільки цей пояснення надано однією особою без зазначення інших осіб, які можуть засвідчити достовірність даних, наведених в поясненні, зазначена інформація не підтверджує факт вибуття дитини саме до м. Макіївки, відсутність осіб за місцем проведення перевірки не вказує про відсутність цих осіб в м.Черкаси у спірний період.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права. Наведені у апеляційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2020 року.

Судді І.В. Кішкіна

А.В. Гапонов

Г.В. Новікова