ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Чернівці

справа № 718/3147/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2020 року, головуючий у першій інстанції Маслюк Л.О.

встановив:

ОСОБА_1 у листопаді 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту.

Просив зняти арешт з Ѕ частини нежилого вбудованого приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м.

Справа №718/3147/19 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Л.О.

Провадження №22-ц/822/467/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Швед В.Б. у березні 2020 року звернувся з заявою про забезпечення позову.

Просив забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії з реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 60,27 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225).

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2020 року скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що заходи забезпечення позову направлені на захист права власності ОСОБА_1 на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , перешкоджання здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» реалізації майна іншим особам, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Судом першої інстанції не надано оцінки обгрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Вважає, що торги проведено на підставі виконавчого листа, який не відповідає вимогам до виконавчого документу.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст.149, п.2 ч.1 ст.150, ч.1 ст.151 ЦПК України та дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони вчиняти будь-які дії з реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», невиконання судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є зняття арешту з Ѕ частини нежилого вбудованого приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, яке змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 2 серпня 2017 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року в розмірі 50772 доларів США 7 центів та 293935 грн. 18 коп., що складається з непогашеної суми кредиту 28635 доларів США 3 центів, заборгованості зі сплати процентів 32137 доларів США 67 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань 293935 грн. 18 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення, вбудоване, яке розташовано по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 619450 грн.

Кіцманським районним судом Чернівецької області 6 вересня 2017 року видано виконавчий лист №718/1499/14-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року в розмірі 50772 доларів США 7 центів та 293935 грн. 18 коп., що складається з непогашеної суми кредиту 28635 доларів США 3 центів, заборгованості зі сплати процентів 32137 доларів США 67 центів, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань 293935 грн. 18 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення, вбудоване, яке розташовано по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 619450 грн.

Постановою державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчака А.П. від 10 січня 2018 року накладено арешт на нежиле приміщення вбудоване, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м загальною площею 60,27 кв.м.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поділ спільного майна подружжя визнано право власності ОСОБА_1 на Ѕ нежилого приміщення вбудованого, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складається з кабінету 1-33 площею 20,7 кв.м, роздягальні 1-34 площею 10,4 кв.м, комори 1-35 площею 1,90 кв.м, частини вестибюлю 1-37 площею 26,897 кв.м загальною площею 60,27 кв.м.

Протоколом проведення електронних торгів державного підприємства «Сетам» №467090 від 21 лютого 2020 року переможцем електронних торгів з реалізації предмета іпотеки нежитлового приміщення вбудованого загальною площею 60,27 кв.м, розташованог о по АДРЕСА_1 , визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті».

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 жовтня 2018 по справі №183/5864/17-ц.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на можливість здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» реалізації майна іншим особам, що зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Разом з тим заява ОСОБА_1 про забезпечення позову зазначає лише наявність спору між сторонами.

Однак, заява не містить посилань на докази, що підтверджують неможливість чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 не наведено обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, та не надано на їх підтвердження доказів.

У матеріалах справи відсутні докази наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У разі задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту немає підстав вважати, що ОСОБА_2 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судове рішення не виконається.

Ураховуючи викладене такі доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 7 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову спрямований на запобігання здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реалізоване на електронних торгах.

За таких обставин заборона здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реалізоване на електронних торгах, до ухвалення рішення у справі порушує законні права та інтереси переможця електронних торгів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Креатив Імоті» та стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», оскільки фактично зупиняє здійснення виконавчих дій з звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тому підстави для заборони здійсненню реєстрації права власності на нежиле вбудоване приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавче провадження було відкрито незаконно і торги у ньому були проведенні на підставі неналежного виконавчого документу, не приймаються до уваги апеляційним судом, так як, дані обставини не стосуються предмету оскарження.

З урахуванням викладеного ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 12 травня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

О.О. Одинак