УХВАЛА

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 341/2539/13-ц

провадження № 61-5478 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання об`єктом права спільної сумісної власності все спільно нажите майно, визнання права власності на 1/2 частку новостворених та реконструйованих приміщень та поділ майна в натурі,

ВСТАНОВИВ :

25 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Ураховуючи положення абзацу другого частини першої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 не пропустив, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складений 21 лютого 2020 року.

За даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та судовий збір сплачений не в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини

першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках якщо:

1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно надати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.

Предметом позову в даній справі є немайнова вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та майнова вимога визнання об`єктом права спільної сумісної власності все спільно нажите майно, визнання права власності на 1/2 частку новостворених та реконструйованих приміщень та поділ майна в натурі.

На момент звернення до суду за подачу позову немайнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 0,1 мінімальної заробітної плати, тобто 114,7 грн.

За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Для визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги, має значення ціна вимоги майнового характеру.

Оскільки з тексту судових рішень неможливо встановити загальну вартість спірного майна, яке є предметом позову, то ОСОБА_1 необхідно надати суду документ, що визначає вартість спірного майна.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду документ на підтвердження сплати 1500 грн судового збору, в зв`язку з чим йому потрібно визначити розмір судового збору за майнову вимогу й у разі необхідності доплатити відповідну суму, яка має бути перерахована до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України в разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 20 червня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко