Провадження № 2/712/709/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.,

при секретарі - МОГИЛА І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що вона являється власником 433/1000 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На початку червня місяця 2017 року з метою проведення приватизації земельної ділянки під належною їй частиною вищевказаного домоволодінням вона звернулася в Черкаське обласне БТІ для отримання довідки про наявність/відсутність інших співвласників по частині домоволодіння за якою мала намір приватизувати земельну ділянку. З довідки КП «ЧООБТІ» від 20 червня 2017 року вона дізналася, що іншими співвласниками даного домоволодіння окрім її сусіда - ОСОБА_6 , якому належить 1/2 частини домоволодіння, являється відповідач ОСОБА_4 , якій належить 67/1000 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину. Фактично з 12.03.1993 року, з дня отримання в дар її матір`ю ОСОБА_7 433/1000 частини домоволодіння і до часу отримання довідки БТІ про кількісний склад співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , вона не знала про належність 67/1000 частини спірного домоволодіння, що знаходиться в її безперешкодному володінні та користуванні, ОСОБА_4 , яка за все життя в спірному домоволодінні ніколи не проживала та не з`являлася. Листів та іншої поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_4 за вказаною адресою ніколи не надходило. Догляд та проведення опоряджувальних та ремонтних робіт, як і оплату всіх житлово-комунальних послуг проводить самостійно за власні кошті. У вказаному будинку вона проживає більше п`ятнадцяти років, використовує в особистих потребах, за свої кошти та власною працею утримує частину домоволодіння, проводить в ній ремонтні роботи, тому вважає, що за нею може бути визнано право власності за набувальною давністю на 67/1000 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки це не суперечитиме закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20 січня 2020 року на 15-30 год. в порядку загального провадження.

04 лютого 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по на 19 лютого 2020 року на 10-30 год.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за набувальною давністю право власності на 67/1000 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідач до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не направила, про час, день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 є власником 433/1000 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2004 року, виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Зуєвою Н.В., зареєстрованої в реєстрі за № 4-897.

Дана частина житлового будинку з надвірними спорудами належала матері позивачки, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору дарування, посвідченого Першою черкаською держнотконторою 12.03.1993 року за р. № 3-780, зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації за № 3860.

Відповідно до довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 20 червня 2017 року за № 3347 співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 , якому належить 1/2 частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Черкаською державною нотаріальною конторою 03.10.1964 року; рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2009 року; ОСОБА_1 , якій належить 433/1000 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про спадщину від 12.05.2004 року та ОСОБА_4 , якій належить 67/1000 частин даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 26.05.1972 року № 1- 4767.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 19.07.2019 року вказано, що станом на липень місяць 2019 року власником 67/1000 частини домоволодіння АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 .

Згідно з відповіді Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 29.07.2019 року № 15991-01-10 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 23.07.2019 року зареєстровані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як пояснила в судовому засіданні позивач, фактично з 12.03.1993 року з дня отримання в дар її матір`ю ОСОБА_7 433/1000 частини домоволодіння і до часу отримання довідки БТІ про кількісний склад співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , вона не знала про належність 67/1000 частини спірного домоволодіння, що знаходиться в її безперешкодному володінні та користуванні, ОСОБА_4 , яка за все її життя в спірному домоволодінні ніколи не проживала та не з`являлася. Листів та іншої поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_4 за вказаною адресою ніколи не надходило. Догляд та проведення опоряджувальних та ремонтних робіт, як і оплату всіх житлово-комунальних послуг проводить вона самостійно за власні кошті. На даний час вона продовжує проживати зі своїм тяжкохворим батьком та утримувати спірне житло.

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом опитування сусідів № б/н від 11.11.2019 року.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що позивач проживає у частині будинку по АДРЕСА_1 з часу свого народження. У іншій частині будинку мешкає ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 вона не знає, як і не знають її всі мешканці будинку. Вона ніколи в будинку не проживала, не користувалась ним. Будинок розділений на дві частини з облаштуванням окремих входів. Окремої кімнати чи частини будинку, яка б відповідала 67/1000 у будинку не має.

Відповідно до ст. 344 ЦК України, набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, слід враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 р. у справі № 910/17274/17. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина З статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України).

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Згідно п.11 вказаної постанови, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Перший протокол», «Конвенція»): «Кожна

фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти 67/1000 частини домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 344 ЦК України, ст. ст. 263-265, 267 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за набувальною давністю право власності на 67/1000 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 13 березня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_1 прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1