Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"14" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи її участі у вихованні онуки ОСОБА_4 : систематичні побачення кожну неділю з 08:00 год. до 21:00 год., спільний відпочинок влітку - 15 днів безперервно, навесні та восени - 15 днів безперервно, взимку - 7 днів безперервно і в цей період дитина має знаходиться з нею або за її місцем проживання, без особистої присутності матері; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі - 768,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що її син, ОСОБА_3 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2013 року, та мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є онукою позивача. Протягом декількох років відповідач зловживає спиртними напоями, палить у присутності дитини. За наполяганням позивача відповідач в кінці серпня 2019 року проходила курс лікування від алкоголізму, однак через два тижні після закінчення курсу лікування знову стала зловживати спиртним. На ґрунті зловживання спиртними напоями відповідачки ОСОБА_2 , її відносини із чоловіком вкрай погіршились. Сварки, скандали, з`ясування відносин створили обстановку, неможливу для спільного проживання. Після розпаду сім`ї батько дитини став проживати окремо, а малолітня ОСОБА_5 залишилася проживати з відповідачкою. Внаслідок того, що відповідачка приділяла мало уваги вихованню та розвитку дочку, позивач змушена була втрутитися у справу виховання дитини та разом із матір`ю відповідачки взяти турботу про оформлення онуки у дитячий садок, а також у розвиваючі гуртки. Позивач та батько дитини ОСОБА_3 взяли на себе більшу частину витрат на дитину та відповідачку, зокрема: оплата по 7 300 грн щомісяця за приватний дитячий садок «Зарина», заняття у центрі розвитку дитини «Джерельце», консультації, лікування, аналізи, вакцинація дитини у приватних клініках, розважальні заходу, відпочинок, купівля одягу тощо. Останніми місяцями відповідачка проживає із співмешканцем, який час від час вживає наркотичні засоби, між ними часто виникають сварки та навіть бійки у присутності дитини. З вересня 2019 року позивач наполегливо просила відповідачку надати їй можливість бачитись та спілкуватись із онукою, приймати участь у вихованні та розвитку дитини, однак відповідачка відмовляє їй у цьому на навіть налаштовує дитину проти неї. Позивач ОСОБА_1 має достатній досвід у вихованні дітей, є лікарем та кандидатом медичних наук, працює та отримує пенсію, її матеріальне становище дозволяє надати онуці необхідні речі, продукти харчування та інше. Також позивач є власником двокімнатної квартири, де проживає сама. Позивач дуже болісно ставиться до ситуації, у якій опинилася її онука, переживає за її фізичне та моральне здоров`я і розвиток. Позивач любить свою онуку та хоче приймати участь у її розвитку шляхом спілкування та виховання. Онука ОСОБА_6 любить позивача та бажає із нею спілкуватись і проводити час. Однак жорстока агресивна позиція її матері - відповідачки позбавляє дитину можливості бачитися із бабусею, травмує психіку, змушує нервувати та засмучуватися. Протиправна поведінка відповідачки ОСОБА_2 негативно впливає на виховання та розвиток дитини, а також порушує права позивача як бабусі на зустрічі, спілкування, виховання онуки.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено її до підготовчого судового засідання та учасникам справи роз`яснені їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлені процесуальні строки.

Копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано 08.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

14 лютого 2020 року до суду від представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Грищенко Л. надійшов лист, я кому просить справу розглядати без присутності у судовому засіданні представника Служби та прийняти рішення в найкращих інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно чинного законодавства.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року закінчено підготовче провадження у цій цивільній справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по даній справі.

Третя особа - ОСОБА_3 , уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та третіх осіб, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 12 червня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 656.

Від указаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 17.03.1990 відділом РАЦС Мінського РВК м. Києва, позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, за матеріалами справи судом установлено, що ОСОБА_1 є бабусею малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За приписами ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За нормою ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України.

Згідно із ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, згідно вимог закону батьки мають переважне право при визначенні порядку та способу виховання дитини. Згідно вимог закону баба чи дід також мають право брати участь у вихованні дитини, перешкоди чинитися батьками не можуть.

За нормою ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Як встановлено у суді та підтверджується матеріалами справи, між сторонами склалися спірні правовідносини щодо спілкування бабусі із онукою, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні способів участі бабусі у вихованні онуки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

З Преамбули та статті 5 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

У ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України»).

Як убачається позовної заяви, позивач прагне спілкуватися зі своєю малолітньою онукою ОСОБА_6 , підтримувати із нею родинні стосунки та приймати участь у її вихованні.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Положеннями ч. 1 ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування усунення перешкод у її спілкуванні з онукою та встановлення способів участі у її вихованні не суперечать інтересам малолітньої дитини ОСОБА_4 , виходячи з її віку, фізичного та морального розвитку.

Крім того, суд приходить до висновку, що батьки малолітньої дитини, зокрема відповідач ОСОБА_2 , зобов`язані вчиняти дії по забезпеченню спілкування онуки із бабусею, сприяти налагодженню та підтримці між ними емоційного контакту.

Однак, суд вважає, що порядок спілкування бабусі з онукою ОСОБА_2 , запропонований позивачем при зверненні з позовом до суду, призведе до порушення прав відповідача по справі, як матері дитини, яка має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Таким чином, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з онукою, приймаючи до уваги малолітній вік дитини ОСОБА_4 , особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 щодо визначення способів її участі у вихованні онуки ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, шляхом встановлення таких способів участі бабусі у вихованні онуки: систематичні побачення кожну неділю місяця з 10:00 год. до 18:00 год.; спільний відпочинок влітку - 15 днів безперервно, при цьому дитина має знаходитися із бабусею ОСОБА_1 або за її місцем проживання, без особистої присутності матері дитини - ОСОБА_2 .

При вирішенні питання щодо встановлення вказаного вище регламенту у вихованні онуки бабусею, суд враховує малолітній вік дитини, її емоційну прихильність, а тому навіть незначне розлучення онуки із бабусею не буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.

Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкуванні з онукою.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 1, 7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 102, 133, 137, 141, 158, 209, 210, 247, 263, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (02094, м. Київ, вул. Краківська, буд. 20), ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у спілкуванні з онукою - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши можливість їх побачення та спілкування, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_1 без особистої присутності матері дитини - ОСОБА_2 :

-кожну неділю місяця з 10:00 години до 18:00 години;

-спільний відпочинок влітку 15 днів безперервно.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: