ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/908/20 Справа № 2-2788/11
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 травня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

суддя-доповідач Карпенко О.В.

суддів Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У травні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 22021,43 грн. та сплачені позивачем судові витрати в сумі 340,21 грн., а всього 22361,64 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 13 квітня 2020 року апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав, передбачених ч.3 ст.357 ЦПК України. Запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали подати до апеляційного суду вмотивовану заяву про поновлення строку з доводами поважності причин суттєвого пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року із зазначенням обґрунтованих причин пропуску строку. Роз`яснено, що в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог ухвали, 28 квітня 2020 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку тим, що про заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року ОСОБА_1 , дізнався у 2017 році, подавши через свого представника заяву про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2017 року, подана ним заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Крім того, заявник вказує, що копія ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 була отримана лише 05 червня 2019 року.

Разом з тим, в обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що підставою пропуску строку на оскарження послугувало те що, матеріали цивільної справи № 2-2788/11 знищені, а ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року у задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження відмовлено.

Дослідивши дану заяву, суд не вбачає підстав для поновлення суттєво пропущеного строку на апеляційне оскарження заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка залучена до участі у розгляді, зокрема, цивільного спору, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З аналізу наведених доводів заявленого ОСОБА_1 клопотання вбачається, що із оскаржуваним заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої був проведений без участі ОСОБА_1 , останній був обізнаний у лютому 2017 року.

Через свого представника, ОСОБА_1 подав до суду першої інстанціїзаяву про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2017 року заява про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року, залишена без задоволення.

Отже, про розгляд справи ОСОБА_1 достеменно знав вже в 2017 році, проте ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку не було наведено належних та обґрунтованих доводів щодо належності причин, які слугували перешкодою для отримання інформації щодо стану розгляду вже відомого судового провадження починаючи з дати обізнаності, тобто з лютого 2017 року, а також для звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою для оскарження судового рішення.

Інших підстав пропуску строку на поновлення строків не зазначено.

Посилань на будь-які обставини непереборної сили в заяві також немає.

Крім того, як вже зазначалось, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Враховуючи відсутність особливих і непереборних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно звернутися до апеляційного суду для оскарження заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року слід відмовити.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Оскільки підстави, наведені для поновлення строку на апеляційне оскарження судом визнані неповажними, а також враховуючи, що строк на апеляційне оскарження пропущено більше ніж на вісім років, в заяві не зазначені виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України для поновлення строку на апеляційне оскарження, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 пропоновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Суддя-доповідач О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак