Справа № 191/618/20
Провадження № 2-о/191/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Бондаренко Г.В.,

присяжних засідателів: Черненко С.Г., Коваль Л.І.

за участі секретаря- Силкіної О.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання особи безвісно відсутньою, -

Встановив:

03.03.2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання особи безвісно відсутньою. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що15 липня 2000 року між батьками заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась заявник ОСОБА_1 .

Свого батька вона не пам`ятає взагалі. Зі слів її матері, батько останнього разу відвідав сім`ю на день народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 , після цього він зник і більше його ніхто не бачив. Жодного разу батько з нею не спілкувався, не відвідував, не надсилав листів, не дзвонив по телефону. Де він знаходиться і чи є він живий - їй невідомо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 матір заявника ОСОБА_3 померла.

Таким чином, вона залишилася без батьків і зараз про неї турбується її бабуся - ОСОБА_4 .

Заявник навчається на першому курсі денної форми навчання Комунального вищого навчального закладу « Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах ( у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладах та вступом до іншого навчального закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Положення цього Закону, що стосується сім`ї померлого, відповідно поширює і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку,

Відповідно до п. 2.3 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції постанови Правління пенсійного фонду України 07.07.2014 року№13-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також такі документи:

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 35 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання.

Таким чином, для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника заявник повинна надати органу Пенсійного фонду України, окрім інших документів, також рішення суду про визнання особи безвісно відсутнім.

Крім того, для набуття нею статусу дитина - сирота або дитина, позбавлена батьківського піклування відповідно до Закону України « Про охорону дитинства» їй також необхідно мати рішення суду про визнання батька безвісно відсутнім.

Заявнику відомо, що її батько зник 10 листопада 2006 року і місце його перебування їй невідоме. Вважає, що в даній справі маються усі законні підстави для визнання судом її батька ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 10 листопада 2006 року. У зв`язку з вищенаведеним просить визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім. Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 , вважати 10 листопада 2006 року.

Заявник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Подоляк Т., в судовому засіданні просила прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджено відповідним записом в графі « ОСОБА_6 », «Мати» копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 04.01.2020 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

З висновку по розгляду матеріалів ЖСО № 446 від 13 січня 2020 року вбачається, що будь-яка інформація про місцезнаходження ОСОБА_2 не знайдена (а.с7).

В повідомлені Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 52/3-3209 від 29.04.2020 року, зазначено, що в результаті проведення перевірки встановлено, що Синельниківський ВП ГУНП в Дніпропетровській області відомостями щодо місця знаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не володіє.

В довідці про склад сім`ї від 03.02.2020 року наданої головою квартального комітету №11 ОСОБА_7 , зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані: заявник- ОСОБА_4 , онука - ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даною адресою не зареєстрований і ніколи не проживав. Дитину не виховував і не спілкувався з нею (а.с. 8).

З довідки №59 від 03.02.2020 року наданої Комунальним вищим навчальним закладом «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, вбачається, що ОСОБА_8 є студенткою Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, медсестринського відділення І курсу денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2019 по 01.07.2023 (а.с.10).

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_11 . Не бачили його з моменту його зникнення з 2006 року, місцезнаходження останнього їм невідоме.

Свідок ОСОБА_4 надала суду свідчення про те, що ОСОБА_3 - її донька, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця ОСОБА_1 - її онука. Подружні стосунки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинили в 2004 році. З цього часу ОСОБА_3 проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 ОСОБА_2 вів асоціальний спосіб життя, зловживав алкоголем, ніде не працював, матеріальну допомогу на дитину не надавав. З дитиною він взагалі не спілкувався, та не відвідував її. ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , але був знятий з реєстрації його братом, який також мешкав в тій квартирі. Бачила ОСОБА_2 останній раз в 2006 році.

Відповідно до ст.293 ч.2 п.3 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно зі ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що « безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Суд звертає увагу, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц).

Відповідно до статті 315 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлення факту визнання особи безвісно відсутньою для заявника має юридичне значення, оскільки дозволить вирішити питання пов`язані з отриманням пенсії у зв`язку з втратою годувальника, та набуття нею статусу дитина - сирота або дитина, позбавлена батьківського піклування.

З огляду на наведене, враховуючи, що заявником доведено належними та допустимими доказами відсутність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в останньому місці його постійного проживання близько 14 років, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 безвісно відсутнім. Відповідно, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 45 ЦК України, ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місце перебування цієї особи, суд, за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 10,12,81, 263-265, 308 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання особи безвісно відсутньою- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою : АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 10 листопада 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 14.05.2020 року.

Суддя: Г. В. Бондаренко

Присяжні засідателі: Черненко С.Г.

Коваль Л.І.