Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, посилаючись на наступні обставини.

Він, ОСОБА_1 , тривалий час проживав з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 . Від спільного проживання у них є дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого він вважає своїм рідним сином.

Згідно довідки Розаліївської сільської ради від 06.11.2019 року ОСОБА_4 постійно проживє зі своїм батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

В офіційному шлюбі з відповідачем він не перебуває. У зв`язку з цим, відповідач записала сина на своє прізвище у відповідності до ст. 135 СК України.

Просив суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінити прізвище ОСОБА_4 на « ОСОБА_4 » ( а. с. 2 ).

Ухвалою судді від 16 грудня 2019 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 16 годину 45 хвилин 21 січня 2020 року ( а. с. 14-15 ).

25 лютого 2020 року за вх. № 7131 судом отримано уточнену позовну заяву, в якій зазначено наступне.

Він, ОСОБА_1 , більше п`ятнадцяти років проживає з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На час народження сина, він та відповідач не перебували в офіційному шлюбі, у зв`язку з чим, сина було записано на прізвище матері, відповідно до ст. 135 СК України.

Син хоче мати прізвище « ОСОБА_4 », називає його батьком, з часу народження вони проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою Розаліївської сільської ради від 06.11.2019 року, свідоцтвом про нароження, відповідно до якого по батькові сина зазначено ОСОБА_4 ,а в графі батько вказано ОСОБА_1 , однак за прізвищем матері, спільними фотографіями.

Те, що він, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 також можуть підтвердити свідкки.

Просив суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Людвинівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Людвинівка Білоцерківського району Київської області та внести зміни до актового запису про народження № 9 від 01 листопада 2005 року, зробленого Виконавчим комітетом Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в графі «прізвище» вказати - « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_4 », в графі «батько» вказати - ОСОБА_1 , громадянин України, замість ОСОБА_5 , громадянин України ( а. с. 29-32 ).

Одночасно, просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( а. с. 31 ).

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року залучено до участі у зазначеній цивільній справі у якості третьої особи Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( а. с. 49-50 ).

Ухвалою суду від 25 березня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 годину 00 хвилин 05 травня 2020 року ( а. с. 66-67 ).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Поліщук В.А. кожний окремо підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві та просили вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позовних вимог та підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Третя особа Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

16.04.2020 року за вх. № 14691 судом отримано лист від третьої особи за підписом начальника відділу Савченко О., в якому зазначено, що Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) повідомляє про ознайомлення у справі про встановлення батьківства, судове засідання по якій призначено на 16 годину 00 хвилин 05.05.2020 року і просить розглянути дану справу згідно чинного законодавства без представника їхнього відділу.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судовому засіданні підтривердили родинні стосунки між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, заслухано думку ОСОБА_4 , стосовно якого вирішується питання щодо визнання його батьком ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків, особу, стосовно якої вирішується дана справа, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , більше п`ятнадцяти років проживає з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 та від спільного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставою актового запису про народження дитини за № 9 від 01 листопада 2005 року є заява її матері, так як на час народження сина, позивач та відповідач не перебували в офіційному шлюбі, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, позивач вважає себе батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить визнати його батьком та відповідно внести зміни до актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Висновок експертизи, у тому числі судово молекулярно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Переглядаючи рішення у касаційному порядку та залишаючи рішення апеляційного суду в силі КЦС зазначив, що в частині предмету доказування у даній категорії справі СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року справа № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтвердила та не спростувала, а навпаки підтвердила те, що вона разом із позивачем дійсно значний час проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу та від позивача вона народила дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

До того ж, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовму засіданні підтривердили родинні стосунки між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підтвердили те, що позивач та відповідач дійсно вже тривалий час проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за час проживання разом у останніх народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наголосили на тому, сторони ведуть спільне господарство, проживають сім`єю та позивач турбується про дитину,

Також, заслухано думку дитини ОСОБА_4 , стосовно якого вирішується питання щодо визнання його батьком ОСОБА_1 , де останній пояснив, що ОСОБА_1 він називає батьком, все своє життя з народження він був з ним поруч та піклувався про нього. Бажає, щоб ОСОБА_1 був визнаний його батьком та у свідоцтві про народження останній був записаний, як батько.

Окрім цього, матеріали справи, а саме фотографії містять відомості про стосунки позивача та дитини в різному віці.

З довідки від 06 листопада 2019 року, яка видана виконавчим комітетом Розаліївської сільської ради вбачається, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно постійно проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Оскільки, судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від позивача ОСОБА_1 вищенаведеним.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивча в частині визнання останнього батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, тому є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.20 п.1 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила), що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обгрунтованими, підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач просив залишити понесені ним судові витрати при зверненні до суду за ним, тому суд вважає за можливим віднести понесені позивачем судові витрати за рахунок останнього.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 121, 128 СК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133 141, 206, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) про встановлення батьківства, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Людвинівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Людвинівка Білоцерківського району Київської області.

Внести зміни до актового запису про народження № 9 від 01 листопада 2005 року, зробленого Виконавчим комітетом Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в графі «прізвище» вказати - « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_4 », в графі «батько» вказати - ОСОБА_1 , громадянин України, замість ОСОБА_5 , громадянин України, видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) (адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, буд. 22, ).

Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов