Справа №:755/6355/20
Провадження №: 2-о/755/736/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що дана заява підлягає поверненню за таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом.

Крім того, згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Судом встановлено, що заявник через свого представника вже зверталася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту народження дитини з тих самих підстав.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2020 року у справі № 755/5650/20 (суддя Марфіна Н.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - відмовлено.

Як вбачається з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (https://court.gov.ua/) рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2020 року не оскаржено в апеляційному порядку.

Крім того, у змісті поданої заяви про встановлення факту народження дитини представником заявника підтверджено, що нею не подано іншої заяви до будь-якого суду із зазначеними вимогами про встановлення факту народження.

Зважаючи на те, що представник заявника повторно звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд вимушений розцінити дії представника заявника як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Таким чином, суд визнає дії представника заявника зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим її заява про встановлення факту народженя дитини підлягає поверненню заявнику.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що за таких обставин необхідно її повернути заявнику.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 10, 44, 352-357 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: