ЄУН 193/1541/19
Провадження № 2/193/112/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 травня 2020 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді: Кащук Д.А.,
при секретарі: Ратушній В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 14 листопада 2019 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 21 грудня 1991 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб ,який зареєстрований Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис №27, серії НОМЕР_1 від 21.12.1991 (а.с.7).
Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.8).
Зазначає, що відповідач не приймає участі у виханні та утриманні дитини, а одна вона не має змоги забезпечити гармонійний розвиток дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі просить позовні вимоги задовольнити.
Згідно отриманої судом інформації, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 , однак судові повістки йому не були вручені, тому виклик відповідача у судове засідання здійснювався відповідно до ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України 9 квітня 2020 року.
Відповідно до положень ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Оскільки відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заява позивача про розгляд справи у її відсутність не містить заперечень проти заочного розгляду справи, тому суд проводить заочний розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 1991 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що в книзі актів зроблено відповідний запис №27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.12.1991 року (а.с.7).
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого записаний відповідач: ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.09.2012 року (а.с. 8)
Відповідно до довідки про склад сім`ї № 3153 від 28.10.2019 року видана виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, разом із позивачем проживає син ОСОБА_3 , 2012 року народження та чоловік ОСОБА_2 (а.с. 6).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).
Днем звернення позивача до суду є 14 листопада 2019 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду .
Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, з урахуванням дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитинию повноліття, починаючи з 14 листопада 2019 року.
Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273, 280, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Борки Любешівського району Волинської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред`явлення позову, а саме 14 листопада 2019 року до досягнення дитини повноліття.
Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначений строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Суддя: Д.А.Кащук