Справа № 639/1987/20
Пров.: 4-с/639/19/20

У Х В А Л А
05 травня 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С..,
розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова Станіслава Михайловича, державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченка Вадима Віталійовича, заінтересована особа: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,
ВСТАНОВИВ:
01 квітня 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 з вищезазначеною скаргою.
Ухвалою суду від 02 квітня 2020 року скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків скарги 13 квітня 2020 року, ухвалою суду від 14 квітня 2020 року прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 24 квітня 2020 року.
В поданій скарзі ОСОБА_1 просить:
-визнати бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з не розгляду ії скарги від 17.01.2020 року та не винесення постанови, якою потрібно було зобов`язати державного виконавця, який здійснює виконання рішення суду у ВП № 59591023, виконати вимоги ст. 18 та ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавчепровадження» щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника -юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановитиновий 10-денний строк виконання неправомірною та зобов`язати начальниказазначеного відділу усунути визначені порушення шляхом розгляду моєї скарги від17.01.2020 року та винесення постанови, якою зобов`язати державного виконавця, який здійснює виконання рішення суду у ВП № 59591023, виконати вимоги ст. 18 та ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постановипро накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян та встановити новий 10-денний строк виконання.
-визнати бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченка Вадима Віталійовича з не виконання вимог ст. 18 та ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлення нового 10-денного строку виконання - неправомірною та зобов`язати його усунути визначені порушення шляхом виконання ним вимог ст. 18 та ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».
В обгрунтовування скарги зазначає, що на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавчий лист № 639/4369/18, виданий 03.06.2019 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за наслідком ухвалення рішення від 08 лютого 2019 року, що набрало законної сили 14.05.2019 р., яким зобов`язано Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок оплати вартості послуг з централізованого опалення ОСОБА_1 , як споживачу за особовим рахунком НОМЕР_1 , у опалювальний період з жовтня 2017року по квітень 2018року включно, за вирахуванням оплати за 437.1 ГДж не отриманої теплової енергії.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2019 р. відкрито ВП № 59591023 та визначено строк для виконання рішення протягом 10 днів.
Постановою про прийняття виконавчого провадження від 08 січня 2020 року В.о.начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпеченняпримусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченко В.В. прийнято виконавчепровадження № 59591023 з примусового виконання виконавчого листа №639/4369/18.
17.01.2020 року вона звернулась зі скаргою до начальника Відділупримусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконаннярішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Харків), якою вимагала зобов`язати державного виконавця, який здійснює виконання рішення суду у ВП № 59591023, виконати вимоги ст. 18 та ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постановипро накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян та встановити новий 10-денний строк виконання, копію якої надіслати сторонам виконавчого провадження. Скарга була надіслана на офіційну електронну адресу Відділу.
Станом на день подання цієї скарги, державним виконавцем вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не виконуються, бо строк виконання боржником рішення суду відповідно до постанови державного виконавця від 02 серпня 2019 року (10 робочих днів) сплив ще у серпні 2019 року, тобто 8 місяців тому, і протягом цього періоду виконавцем не виконуються вимоги ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».
26 березня 2020 року в телефонному режимі вона дізналась, що за ії скаргою ні начальником Відділу примусового виконання рішень ні державним виконавцем ніяких заходів до забезпечення виконання рішення суду не здійснено, постанови про накладення штрафу на боржника та визначення йому додаткового 10-денного строку на виконання постанови державного виконавця щодо виконання рішення суду державним виконавцем не винесено, начальником Відділу також не розглянуто скаргу.
В призначене судове засідання на 24 квітня 2020 року від головного державного виконавця Бойченка В.В. та представника КП «Харківські теплові мережі» Бухан Н.Ю., надійшли заяви про відкладення розгляду скарги на іншу дату з урахування періоду карантину, встановленого на всій території України. Кожен окремо зазначив, що судові повістки отримано тільки 23 квітня 2020 року, що позбавляє можливості підготуватися та надати заперечення проти скарги.
В зв`язку з чим розгляд скарги відкладено на 05 травня 2020 року на 15-30 год., про що судом було повідомлено учасників виконавчого провадження.
В призначене судове засідання державний виконавець, Начальник відділу примусового виконання рішень та представник боржника не з`явилися, письмових заперечень не надали.
Стягувач подала заяву про розгляд скарги у ії відсутність.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Враховуючи, що строк розгляду скарги визначений законом протягом десяти днів, не входить до переліку строків, визначених п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, а також те, що учасники справи мали можливість подати свої пояснення чи заперечення з урахуванням відкладення розгляду скарги, копія якої була надіслана стягувачем на їх адресу, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.9а,9б), але не вчинено будь який дій. Тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи на час дії карантину та вважає можливим розглянути скаргу за відсутність учасників справи, як це передбачено ст. 450 ЦПК України.
Суд вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги законодавства, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
З поданих стягувачем копій документів вбачається,що 03 червня 2019 року, Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі № 639/4369/18 на підставі рішення суду від 08 лютого 2019 року, що набрало законної сили 14 травня 2019 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» здійснити перерахунок оплати вартості послуг з централізованого опалення ОСОБА_1 , як споживачу за особовим рахунком НОМЕР_1 , у опалювальний період з жовтня 2017року по квітень 2018року включно, за вирахуванням оплати за 437.1 ГДж не отриманої теплової енергії (а.с.12).
На підставі заяви стягувача про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панкратовою М.А. винесено постанову від 02.08.2019 про відкриття виконавчого провадження № 59591023. Пунктом 2 постанови зазначено боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.15).
В.О. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченком В.В. винесено постанову від 08.01.2020 про прийняття вищезазначеного виконавчого провадження (а.с.16).
Як зазначено стягувачем, рішення суду до теперішнього часу не виконано. Державним виконавцем не вживаються заходи щодо примусового виконання рішення суду у відповідності до законодавства.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч.1 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11 Закону, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені ст.. 18 Закону. Частиною першою цієї статті визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Окрім інших прав та обов`язків, визначених ч.ч.2,3 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Порядок виконання рішень немайнового характеру, визначено розділом VIII Закону.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення встановлений статтею 63 Закону.
Частинами 1,2 цієї статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі встановлена ст.. 75 Закону, відповідно до ч.1 якої, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З аналізу вищезазначених норм Закону, державний виконавець зобов`язаний у строки, визначені Законом, здійснити перевірку виконання боржником рішення суду та в разі його невиконання, встановити за яких причин рішення суду не виконане. У випадку невиконання рішення суду боржником без поважних причин, державний виконавець постановою притягує боржника до відповідальності із встановленням строку виконання рішення суду.
Державним виконавцем не надано суду доказів, що ним вчинялись вищезазначені виконавчі дії, визначені ч.ч.1,2 ст. 63 Закону.
Також стягував вважає неправомірною бездіяльність Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Савенкова Станіслава Михайловича щодо не розгляду ії скарги на бездіяльність державного виконавця.
Так, 17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 59591023 до Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в який просила зобов`язати державного виконавця, який здійснює виконання рішення суду у ВП № 59591023, виконати вимоги ст. 18 та ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо винесення постановипро накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян та встановити новий 10-денний строк виконання, копію якої надіслати сторонам виконавчого провадження. Скарга була надіслана на офіційну електронну адресу Відділу примусового виконання рішень (а.с.17-19).
Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Дотеперішнього часу скарга стягувача Начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не розглянута.
Згідно інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області, начальним Відділу примусового виконання рішень є ОСОБА_2 .
Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України, якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.
В поданій скарзі, стягував оскаржує бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Савенкова Станіслава Михайловича.
Тому враховуючи зазначену інформацію, суд вважає необхідним залучити до участі в справі начальника Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 Арама Апавеновича.
Як зазначено вище, копія скарги була надіслана стягувачем на адресу Відділу примусового виконання рішень, про розгляд скарги було повідомлено належним чином Відділ виконавчої служби, що виключає необізнаність розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальнка Відділу примусового виконання рішень в частині не розгляду скарги від 17 січня 2020 року, проте будь яких пояснень та доказів, які б спростовували доводи заявника до суду не надано.
Відповідно до частин 1,2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Враховуючи, що рішення суду за тривалий час не виконано, державним виконавцем не вживаються передбачених цим Законом заходи щодо примусового виконання рішення суду та начальником відділу не здійснюється контроль щодо виконання рішення суду та дій виконавця, зокрема розгляду скарги стягувача, чим порушується ії право, суд приходить до наступного висновку.
В частині вимог щодо бездіяльності державного виконавця, скарга підлягає частковому задоволенню, а саме визнанню бездіяльності державного виконавця щодо невиконання вимог ст. 18 та ч. 1, 2 ст. 63 Закону та зобов`язання державного виконавця вчинити виконавчі дії згідно ст. 18 та ч. 1, 2 ст. 63 Закону щодо виконанню рішення суду по виконавчому провадженню № 59591023, а саме здійснити перевірку виконання боржником рішення суду, та в разі невиконання, встановити причини (поважні або не поважні) та в залежності в встановленого, вирішити питання щодо притягнення до відповідальності боржника
В частині вимог до Начальника Відділу примусового виконання рішень, скарга підлягає частковому задоволенню, а саме визнанню бездіяльності щодо не розгляду скарги стягувача від 17 січня 2020 року та зобов`язанню Начальника Відділу примусового виконання рішень розглянути скаргу стягувача, подану у виконавчому провадженню №59591023.
В частині вимог про визнання бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень не винесення постанови, якою потрібно зобов`язати державного виконавця, виконати вимоги ч. 1 ст. 75 Закону щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника -юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановитиновий 10-денний строк виконання неправомірною та зобов`язати начальниказазначеного відділу усунути визначені порушення шляхом винесення постанови, якою зобов`язати державного виконавця виконати вимоги ч. 1 ст. 75 Закону щодо винесення постановипро накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуванихмінімумів доходів громадян та встановити новий 10-денний строк виконання не підлягають задоволенню
Також не підлягає задоволенню скарга в частині визнання бездіяльності державного виконавця з не виконання вимог ч. 1 ст. 75 Закону щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлення нового 10-денного строку виконання - неправомірною та зобов`язання його усунути визначені порушення шляхом виконання ним вимог ч. 1 ст. 75 Закону.
Як зазначено вище, саме до повноважень державного виконавця належить винесення постанови про притягнення боржника до відповідальності, передбаченої ст.. 75 Закону. Винесенню постанови передують послідовність дій, встановлених Законом, а саме виконавець повинен перевірити виконання рішення суду, встановити поважність або неповажність причин невиконання рішення суду, та в залежності від цього винести постанову про притягнення до відповідальності боржника.
Так само до повноважень начальника відділу належить прийняття рішення за наслідком розгляду скарги стягувача.
Зобов`язавши фактично виконавця здійснити вимоги ст.. 75 Закону, а також саме зобов`язавши начальника відділу винести постанову, якою зобов`язати виконавця виконати вимоги ст.. 75 Закону, а саме винести постанову про притягнення боржника до відповідальності, суд фактично здійснить повноваження посадових осіб органу виконавчої служби щодо притягнення особи до відповідальності, що суперечить законодавству.
У разі зобов`язання ухвалою суду державного виконавця виконати вимоги ст.. 75 Закону, а саме притягнути боржника до відповідальності, державний виконавець буде вимушений виконати судове рішення, без вчинення інших дій, послідовність здійснення яких визначена Законом.
При цьому слід зазначити, що постанова державного виконавця про накладання штрафу може бути оскаржена до адміністративного суду, як це передбачено ч. 2 ст. 74 Закону. Тому в разі винесення відповідної постанови державним виконавцем та ії оскарження в судовому порядку, саме суд, встановлений законом, має надати оцінку правомірності прийнятого рішення державним виконавцем, відповідно до завдання та засад адміністративного судочинства, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі зазначеного суд задовольняє скаргу частково в межах заявлених вимог.
Враховуючи, що сторонами не понесено судових витрат, їх розподіл не здійснюється.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Залучити до участі в справі Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дилбаряна Арама Апавеновича.
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дилбаряна Арама Апавеновича щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця від 17 січня 2020 року, подану у виконавчому провадженні № 59591023.
Зобов`язати Начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дилбаряна Арама Апавеновича розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця від 17 січня 2020 року, подану у виконавчому провадженні № 59591023.
Визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченка Вадима Віталійовича щодо невиконання вимог ст.. 18 та частин 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 59591023.
Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бойченка Вадима Віталійовича здійснити виконавчі дії відповідно до вимог ст.. 18 та частин 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 59591023.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту ії підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

В силу пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 (строки апеляційного оскарження) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 05.05.2020 .

Суддя С.О. Рубіжний