Ухвала

Іменем України

5 травня 2020 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки матеріали подання державного виконавця Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованя О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

Встановив:

До Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся державний виконавець Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Головань О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобовязань.

Вказує, що на виконанні у Кобеляцькому районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 56622075 з примусового виконання вимоги № Ф-4702-17/226-У, виданої 14.02.2018 ГУ ДФС у Полтавській області про стягнення заборгованості зі сплати ЄСВ на суму 4916 грн.

Вимога боржником не виконано. Згідно повідомлень ДФС та ПФУ боржник не працює, пенсії не отримує, коштів на рахунках в установах банків не має. Згідно інформації реєструючих право власності установ, майна, яке б належало боржнику на праві власності, немає.

Рішення боржником не виконане, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що свідчить про його ухилення від виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

На виконання ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України» прохав тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобовязань.

Державний виконавець Головань О. надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність.

Суд, розглянувши подання та матеріали додані до нього, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 441ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 441ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до повного виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Проте державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання або вчинення дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання. Тобто наявність лише невиконаного зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

З огляду на те, що судом не встановлено ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України не має.

Керуючись ст. 258-260, 353, 441 ЦПК України, суд,

Постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованя О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя