Постанова

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 591/1174/18

провадження № 61-8295св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Магазин «Славутич»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року у складі судді Сидоренко А. П. та постанову Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Собини О. І., Хвостика С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н. В., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Магазин «Славутич» (далі -

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»), про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Сумської міської ради народних депутатів від 25 лютого 1994 року № 97 було зареєстровано

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» та проведено його державну реєстрацію.

02 грудня 2002 року учасники товариства дійшли згоди про наступний розмір вкладів у статутний фонд та розміри частки у статутному фонді товариства: ОСОБА_11 - 53 860,00 грн (62,62 %), ОСОБА_7 - 3 440,00 грн (4,00 %), ОСОБА_5 - 200,00 грн (0,23 %), ОСОБА_4 - 50,00 грн (0,06 %), ОСОБА_12 - 1 200,00 грн (1,40 %), ОСОБА_8 - 2 000,00 грн (2,33 %), ОСОБА_1 - 100,00 грн (0,12 %), ОСОБА_13 - 25 150,00 грн

(29,24 %).

Рішенням зборів учасників ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 05 листопада 2003 року статутний капітал товариства було збільшено на 118 000,00 грн

та здійснено перерозподіл часток у статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_11 , її частка складала - 72,76 %, а частки інших учасників були зменшені та складали: ОСОБА_7 - 2,92 %, ОСОБА_5 - 0,17 %,

ОСОБА_4 - 0,04 %, ОСОБА_12 - 1,02 %, ОСОБА_8 - 1,70 %, ОСОБА_1 - 0,08 %, ОСОБА_13 - 21,31 %.

Рішенням зборів учасників ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 31 травня

2004 року статутний капітал товариства було збільшено на 163 600,00 грн

та здійснено перерозподіл часток у статутному капіталі товариства, частки учасників товариства складали: ОСОБА_11 - 121 460,00 грн (74,24 %),

ОСОБА_7 - 3 440,00 грн (2,10 %), ОСОБА_5 - 200,00 грн (0,12 %),

ОСОБА_4 - 50,00 грн (0,03 %), ОСОБА_12 - 1 200,00 грн (0,73 %), ОСОБА_8 - 2 000,00 грн (1,22 %), ОСОБА_1 - 100,00 грн (0,06 %), ОСОБА_13 - 35 150,00 грн (21,50 %).

22 вересня 2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_13 продав ОСОБА_6 свою частку у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» право власності на частину у розмірі 21,5 % у статутному капіталі товариства.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 листопада 2006 року

у справі № 2-182/2006 було визнано незаконним рішення загальних зборів

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 05 листопада 2003 року у частині зменшення часток учасників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та визнано незаконним рішення загальних зборів ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»

від 31 травня 2004 року у частині звільнення учасника товариства

ОСОБА_11 від обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу у розмірі 24 600,00 грн та заліком заборгованості товариства перед ОСОБА_11 ,

а також у частині зменшення часток ОСОБА_4 , ОСОБА_5

та ОСОБА_1 . Також, встановлено факт внесення ОСОБА_13 додаткового внеску у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2008 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01 квітня 2009 року, у справі № 2-27/2008 визнано незаконним

пункт 2 рішення загальних зборів учасників ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»

від 05 листопада 2003 року у частині зменшення частки учаснику товариства ОСОБА_13 з 29,24 % статутного капіталу товариства до 21,31 % статутного капіталу; визнано незаконним пункти 3 та 4 рішення зборів ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» від 31 травня 2004 року про збільшення статутного капіталу

та перерозподіл часток у статутному капіталі, в частині зменшення частки учасника товариства ОСОБА_13 з 29,24 % статутного капіталу товариства до 21,50 % статутного капітулу товариства.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2012 року у справі № 5021/2957/2011 позов ОСОБА_11 до ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» про стягнення коштів, що були внесені як додатковий вклад

до статутного капіталу товариства задоволено частково. Стягнуто

з ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_11 67 600,00 грн внесених як додатковий вклад, 1 352,00 грн судового збору за подання позову

та 804,75 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

За наслідками зазначених судових рішень директором ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» ОСОБА_11 відомості до єдиного реєстру юридичних осіб

та фізичних осіб-підприємців, а також до статуту товариства внесені не були.

При цьому, ОСОБА_11 були вчинені наступні дії: видатковим касовими ордерами від 08 травня 2012 року повернула собі 2 500,00 грн, від 13 травня 2015 року - 6 500,00 грн, від 17 лютого 2017 року - 58 500,00 грн.

Зазначав, що ОСОБА_11 повернула собі внесені нею кошти до статутного капіталу товариства у розмірі 67 600,00 грн, що потягло за собою зменшення належної їй частки у статутному капіталі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла.

20 вересня 2017 року приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н. В. видала кожному спадкоємцю: ОСОБА_2

та ОСОБА_3 , свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_11 на частку у статутному капіталі

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» у розмірі 74,24 % статутного капіталу товариства, що становив 121 460,00 грн по 1/2 частини кожному, проте,

як вважав позивач, нотаріусом не було враховано зазначених вище судових рішень, які виконані не були та які суттєво зменшили частку ОСОБА_11 .

Вважав, що видані приватним нотаріусом вказані свідоцтва, а також

їх реєстрація у спадковому реєстрі приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н. В. щодо частки спадкодавця -

ОСОБА_11 , яка складалася із частки у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» у розмірі 74,24 % статутного капіталу товариства, що становила 121 460,00 грн, були видані у порушення закону та такі свідоцтва порушують його права та законні інтереси як учасника цього товариства, оскільки саме за рахунок його частки у статутному капіталі частка ОСОБА_11 була збільшена, що, як він зазначав, було встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за законом

на 1/2 частини 74,24 % частки у статутному капіталі ТОВ «ТФ «Магазин «Славутич», що становить 121 460,00 грн, видані 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т. В., які зареєстровані у реєстрі за № 5048 та № 5047

та у спадковому реєстрі за № 61252363 та № 61252330 на ім`я ОСОБА_2

та ОСОБА_3 .

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н. В., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заява мотивована тим, що у поданому ним позові він просив суд визнати недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частини

74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить -

121 460,00 грн, видані 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т. В., які зареєстровані у реєстрі за № 5048 та № 5047 та у спадковому реєстрі

за № 61252363 та № 61252330 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначав, що на час звернення з цим позовом набули чинності положення частини першої статті 23 Закону України «Про товариства з обмеженою

та додатковою відповідальністю», а саме, що у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця

чи правонаступника без згоди учасників товариства.

При цьому, відповідачі можуть вступити до складу товариства на підставі заяви, поданої реєстратору, долучивши до неї спірні свідоцтва про право

на спадщину.

17 січня 2019 року до державного реєстратора о 14 год. 24 хв. звертався ОСОБА_2 від свого імені та на підставі довіреності від ОСОБА_3

із заявою про реєстрацію за ними права власності на частку у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право

на спадщину, дійсність яких оскаржується ним у цій справі.

При подачі ОСОБА_2 вказаної заяви у реєстраційній службі була присутня і ОСОБА_3 .

Зазначав, що підтвердженням того, що ОСОБА_2 звертався з приводу проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» є повідомлення останньому про відмову у проведенні державної реєстрації від 17 січня 2019 року вихідний

№ 328/14.01-13.

Вважав, що у діях відповідачів вбачаються ознаки недобросовісних дій

і є вірогідність того, що за період судового розгляду ОСОБА_2

та ОСОБА_3 можуть повторно, скориставшись оскаржуваними свідоцтвами про право на спадщину за законом, провести незаконну державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців

та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особу -

ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право на спадщину

за законом на 1/2 частини 74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить - 121 460,00 грн, видані 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т. В., які зареєстровані у реєстрі за № 5048 та № 5047

та у спадковому реєстрі за № 61252363, (бланк НМІ 003495) на ім`я

ОСОБА_2 та № НОМЕР_1 , (бланк НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

У порядку забезпечення позову заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особу - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини

74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить -

121 460,00 грн, видане 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т. В., яке зареєстроване у реєстрі за № 5048 та у спадковому реєстрі

за № 61252363, (бланк НМІ 003495 ) на ім`я ОСОБА_2 .

У порядку забезпечення позову заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особу - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини

74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить -

121 460,00 грн, видане 20 вересня 2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу у Сумській області Нагорною Т. В., яке зареєстроване у реєстрі за № 5047 та у спадковому реєстрі

за № 61252330, (бланк НМІ 003494 ) на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачі на підставі спірних свідоцтв про право на спадщину можуть звернутися до державного реєстратора та внести зміни до установчих документів товариства, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі визнання свідоцтв недійсними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без

задоволення. Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, судом першої інстанції у повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Суд апеляційної інстанції вважав, що суд першої інстанції встановивши, що між сторонами виник спір щодо законності виданих на ім`я ОСОБА_2

та ОСОБА_3 свідоцтв про право власності на спадщину частки

у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», на підставі яких

зі сторони відповідачів була спроба зареєструвати зміни до установчих документів товариства обґрунтовано вважав, що існує необхідність тимчасового обмеження здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців

та громадських формувань змін щодо відомостей про ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі оскаржуваних свідоцтв про право власності

на спадщину за законом, та дійшов правильного висновку про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводи

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просили скасувати рішення судів першої

та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалені рішення без повного дослідження усіх доказів та обставин,

що мають значення для справи.

Зазначали, що позивачем не оскаржувалось право їхньої матері на частку

у ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», а лише оскаржується її розмір.

Вважали, що заборона реєстрації за ними права на частку у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» порушує їхнє право власності на таку частку, що є неприпустимим.

При цьому, зазначали, що можливе рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не зможе утруднити його виконання, через реєстрацію за ними частки

у статутному капіталі ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», оскільки у результаті задоволення цього позову може бути здійснено перерозподіл часток

у статутному капіталі товариства. У той же час правом здійснення такого перерозподілу відповідно до статей 15, 30 Закону України «Про товариства

з обмеженою та додатковою відповідальністю» наділені загальні збори учасників товариства.

Вважали, що вжиті судом заходи забезпечення позову у справі не відповідали заявленим позовним вимогам та не забезпечували необхідного балансу інтересів сторін, їх вжито за відсутності реальної загрози ефективному захисту прав позивача.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи із Зарічного районного суду м. Суми.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Н. В., ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ ТФ «Магазин «Славутич», про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину

за законом призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 , посилався на те, що касаційна скарга

є необґрунтованою.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої

статті 150 ЦПК України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати зміст позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася

з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, належним чином не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів, не здійснив оцінку співмірності виду забезпечення позову, який просив застосувати заявник,

та заявлених заявником позовних вимог.

Задовольнивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних

осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особі - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частини 74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить - 121 460,00 грн, виданих 20 вересня

2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу

у Сумській області Нагорною Н. В., які зареєстровані за № 5048 і № 5047

та у спадковому реєстрі за № 61252363 (бланк НМІ 003495 ) на ім`я

ОСОБА_2 та за № 61252330 (бланк НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_3 , суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов необґрунтованого висновку про те, що заявником наведено достатні підстави для застосування вказаних заходів забезпечення позову, а також надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову зазначеним шляхом є пропорційним заходом забезпечення позову, виходячи із змісту заявлених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами

повно, але допущено неправильне застосування норм процесуального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 141, 400, 406, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 21 березня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін щодо відомостей про юридичну особі - товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Магазин «Славутич» на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частини 74,24 % частки у статутному капіталі товариства, що становить - 121 460,00 грн, виданих 20 вересня

2017 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу

у Сумській області Нагорною Наталією Василівною, які зареєстровані

за № 5048 і № 5047 та у спадковому реєстрі за № 61252363 (бланк НМІ 003495 ) на ім`я ОСОБА_2 та за № НОМЕР_1 (бланк НОМЕР_2 )

на ім`я ОСОБА_3 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір у розмірі

по 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп. кожному за подання апеляційної скарги та судовий збір у розмірі по 384 (триста вісімдесят

чотири) грн 20 коп. кожному за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович