06.05.2020
Справа №642/1961/20
Провадження №2-о/642/106/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м.Харкова за підсудністю з Жовтневого районного суду м.Харкова надійшла вищевказана заява, з якої вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , 1925 року народження, є матір`ю ОСОБА_4 , 1949 року народження, а також, що ОСОБА_3 , 1925 року народження, є бабусею заявника ОСОБА_1 .

Так, у відповідності до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи те, що главою 6 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовані дії судді при виявленні недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту родинних відносин, тому суд в даному випадку застосовує аналогію закону, передбачену ст.10 ЦПК України, та керується положеннями ст.185 ЦПК України, залишаючи заяву без руху, виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положеннями ч.5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Заявником в заяві зазначено, що за її заявою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. було відкрито спадкову справу після смерті її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, при зверненні до нотаріуса, з`ясувалось, що за адресою проживання і реєстрації спадкодавця мешкала і була зареєстрована на день його смерті його мати - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка, згідно ст. 1261 ЦК України, була спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину після смерті сина. Тому заявник зазначає, що їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину як після смерті батька, так і після смерті бабусі.

При цьому, отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі заявник не в змозі, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних відносин, а саме, що її батько є сином ОСОБА_3 та що вона, відповідно, є її рідною онукою, у зв`язку із відсутністю документів про зміну прізвища ОСОБА_3 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

В той же час, доказів неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з фактом, який просить встановити заявник, останньою не зазначено.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму листі від 16.05.2013 року N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування звертає увагу на обов`язкову наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом 3 робочих днів виносить відповідну постанову.

Тому заявнику необхідно надати належним чином засвідчену копію постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим заявник змушена була звернутись до суду.

Крім того, всупереч положенням п.5 ч.3 ст. 175, ч.5 ст. 177 ЦПК України, заявником не зазначено, з посиланням на відповідні докази, чи заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи є в даного спадкодавця інші спадкоємці, які можуть бути залучені до справи в якості заінтересованих осіб, чи звертався хтось із заявами про прийняття спадщини за законом або заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Від змісту заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву ОСОБА_1 потрібно залишити без руху та надати їй строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху та надати заявнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Пашнєв