Справа № 461/814/20
Провадження № 6/461/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Собко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника, що знаходиться у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович звернувся до суду з поданням, в якому просив суд визначити частку боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нерухомому майні - квартирі загальною площею 66,7 метри квадратних, що знаходиться у АДРЕСА_1 у розмірі 1/2, що належить останньому на праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування заявленого подання посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. перебуває виконавче провадження № 55181992 від 16.11.2017 року з виконання виконавчого листа Галицького районного суду міста Львова № 461/3539/13 від 12.04.2017 року про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 55990,23 грн. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. 16.11.2017 року приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт майна боржника №55181992. Здійснював відповідні запити в банківські та державні установи щодо відкритих рахунків Владикою ОСОБА_4 , проте такі відсутні. Також з отриманих відповідей ОСОБА_1 не працює та не отримує пенсії.

21.11.2019 приватним виконавцем сформовано витяг з Державного реєстру Актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1. Згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 28.02.1998 року.

Згідно інформаційної довідки у дружини боржника ОСОБА_3 на праві приватної власності є двокімнатна квартира, загальною площею 66,7 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна НОМЕР_2 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, НОМЕР_3 , 04.10.2011, виконком Тернопільської міської ради).

Зазначає, що виділ частки двокімнатної квартири, загальною площею 66,7 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 є необхідною та законною мірою для виконання виконавчого листа Галицького районного суду міста Львова №461/3539/13-к від 12.04.2017 р. Інших засобів, окрім звернення стягнення на частку квартири боржника, для виконання вищезгаданого рішення немає. Просить подання задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що вимоги зазначені у поданні підтримує в повному обсязі.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Конверти із вмістом судової повістки повернулися до суду із зазначенням причини «адресат відсутній по даній адресі» та «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно даних клопотання приватного виконавця від 03.03.2020 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зняті з реєстрації 23.01.2016 р., згідно рішення Червоноградського міськрайонного суду Львівської області. Місцезнаходження останніх невідоме.

Згідно даних листа приватного виконавця Пиця А.А., ОСОБА_1 значиться як «без місця реєстрації», згідно рішення Червоноградського міськрайонного суду Львівської області.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України заінтересовані особи на судове засідання 29.04.2020 року викликались до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Галицького районного суду м.Львова, яке розміщене 13.04.2020 року, що підтверджується матеріалами справи.

Суд вжив всіх можливих заходів для вчасного та належного повідомлення заінтересованих осіб по справі про час, дату та місце проведення судового засідання, тому вважає за можливе слухати справу у її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Тому суд проводить розгляд подання без участі заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць A.A. перебуває виконавче провадження № 55181992 від 16.11.2017 року з виконання виконавчого листа № 461/3539/13-к від 12.04.2017 року про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 55990,23 грн. та моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ст. 6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності. Який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata...,тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» № 41984/98, рішення від 09 листопада 2004 року).

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом

16.11.2017 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55181992 з виконання виконавчого листа №461/3539/13-к, виданого Галицьким районним судом м. Львова 12.04.2017 року та скеровано боржнику для виконання, стягувану до відома.

16.11.2017 року приватним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення суду, винесено постанову про арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Крім цього, державним виконавцем вживались інші дії, спрямовані на виконання рішення суду. Зокрема, 03.12.2019 р. винесено постанову про арешт коштів боржника, вчинено інші необхідні виконавчі дії.

Згідно відповіді АТ «Кредобанк», повернув постанову про арешт коштів, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не обслуговується в даному банку; АТ «ПУМБ», АБ «УКРГАЗБАНК» повідомили, що рахунки на ім`я боржника ОСОБА_1 не відкривались; АТ АКБ «Львів» повідомив, що ОСОБА_1 не є клієнтом банку.

Відповідно до відповідей з Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває, з відповіді Пенсійного фонду України ОСОБА_1 не отримує пенсію та не працює. Згідно відомостей з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, Регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області, державної служби України з безпеки на транспорті, Національної комісії цінних паперів та фондового ринку, Державної служби інтелектуальної власності, Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області , у ОСОБА_1 відсутнє майно для виконання виконавчого листа №461/3539/13-к від 12.04.2017р.

Самостійно зобов`язання за виконавчим документом боржником ОСОБА_1 не виконано.

Згідно витягу боржник ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 28.02.1998 року.

Згідно інформаційної довідки у дружини боржника ОСОБА_3 на праві приватної власності є двокімнатна квартира, загальною площею 66,7 м.кв., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна НОМЕР_2 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності, САЕ236357, 04.11.2011, виконком Тернопільської міської ради).

Згідно рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради оформлено право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 а ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , яка володіє на праві спільної сумісної власності двохкімнатною квартирою, загальною площею 66,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 , не позбавляється наявних правомочностей щодо належної їй частки квартири.

Факт перебування у шлюбі на момент придбання вищевказаної квартири підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 21.11.2019 р.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`їєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною 2 ст.370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв`язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

За таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані достатні докази, які свідчать про належність 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 боржнику ОСОБА_1 на підставі права спільної сумісної власності набутого подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування в шлюбі.

Враховуючи, вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визначення частки майна боржника, що знаходиться у спільній власності підлягає до задоволення. Суд вважає необхідним визначити частку, належну ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_3 , в розмірі 1/2 (однієї другої) ідеальної частки.

Керуючись ст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника, що знаходиться у спільній сумісній власності- задовольнити.

Визначити частку, належну ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_3 , в розмірі 1/2 (однієї другої) ідеальної частки.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.