Справа № 462/162/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Ващишин А.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, покликаючись на те, що з 01 липня 1989 року по 10 січня 2013 року вони перебували у шлюбі з відповідачем. За час подружнього життя вони набули квартиру АДРЕСА_1 гаражний бокс АДРЕСА_2 НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , автомобіль марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, чорного кольору, автомобіль марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, сірого кольору, речі, що знаходяться у квартирі двоспальне ліжко, 2 тумби приліжкові, комод, дзеркало, меблеву стінку, кухонну стінку, стіл дубовий, куток дубовий, м`яку частину, холодильник «Атлант», столовий сервіз, пральна машинка, телевізор, магнітофон з колонками, складові комп`ютера, газову плиту, електричний чайник «Tefal», міксер «Philips», мікрохвильова піч, праска «Tefal», порохотяг. Просить визнати за нею та відповідачем по Ѕ частці квартири АДРЕСА_1 , визнати за відповідачем право власності на автомобіль марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, речі, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на автомобіль марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , вселити її у квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя покликаючись на те, що за час подружнього життя із ОСОБА_1 вони справді набули квартиру АДРЕСА_1 та речі, що знаходяться у такій квартирі, автомобілі марки «Kia Ceed», 2008 року випуску та марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , однак крім того, вони також набули квартиру АДРЕСА_4 та речі, які у ній знаходяться, а саме: кухонну стінку, витяжку «Ciarka», посудомийну машину «Whirlpool», гозову плитку з духовкою «Ariston», пральну машину «Hoover», душову кабіну «Flory», унітаз та біде, диван « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дві люстри. Крім того, також вважає, що кошти на банківських вкладах на суму 45000,00 доларів США є також спільним майном подружжя. Просить визнати за ним право власності на набули квартиру АДРЕСА_1 та речі, що знаходяться у такій квартирі, гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобілі марки «Kia Ceed», 2008 року випуску та марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, Ѕ частку квартири АДРЕСА_4 та речі, які у ній знаходяться.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять первісний позов задовольнити. Крім того, зазначили, що квартира АДРЕСА_4 є приватизованою, а тому є особистою власністю відповідно до ст. 57 СК України, вважають, що така квартира не є предметом спільної сумісної власності подружжя. Також, зазначили, що грошові кошти на банківських вкладах зняті та використані сім`єю.

Відповідач та його представник у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві, просять зустрічний позов задовольнити.

Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні первісний позов підтримав у повному обсязі, зустрічний позов заперечив, пояснив, що квартира АДРЕСА_4 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки приватизована нею та позивачем ОСОБА_1 , та на даний час, вона користується такою квартирою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що первісний позов та зустрічний позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1989 року по 10 січня 2013 року.

Згідно реєстраційного посвідчення від 17 травня 2000 року ОСОБА_3 набув у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експерта №4777/4778/4779 від 16 липня 2019 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1077385,00 грн.

Також, у відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи №258 від 29 вересня 2016 року ринкова вартість майна у квартирі АДРЕСА_1 , а саме: двоспальне ліжко, тумби приліжкові, комод, дзеркало, меблеву стінку, кухонну стінку, стіл дубовий, куток дубовий, м`яку частину, холодильник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », столовий сервіз, монітор «Samsung», електричний чайник «Tefal», міксер «Philips», мікрохвильова піч, праска «Tefal» становить 26765,22 грн. Ринкову вартість майна, а саме: пральна машинка, телевізор, магнітофон з колонками, складові комп`ютера, газову плиту, порохотяг не встановлена.

Згідно з договором купівлі-продажу від 13 листопада 2002 року ОСОБА_1 придбала гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку експерта №4777/4778/4779 від 16 липня 2019 року ринкова вартість гаражного боксу № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 становить 141795,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 набула у власність автомобіль марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 08 серпня 2007 року.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №255 від 24 червня 2016 року ринкова вартість автомобіля марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 становить 251305,99 грн.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №257 від 29 вересня 2016 року ринкова вартість майна, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_4 , а саме: кухонну стінку, витяжку «Ciarka», посудомийну машину «Whirlpool», гозову плитку з духовкою «Ariston», пральну машину «Hoover», душову кабіну «Flory», унітаз та біде, диван «Рата» становить 28319,50 грн. Ринкову вартість двох люстр не встановлено.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС071855 ОСОБА_1 набула у власність автомобіль марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 03 червня 2008 року.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №5646 від 06 березня 2018 року ринкова вартість автомобіля марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_5 становить 221389,00 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

А також відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Враховуючи наведене, а також те, що за час шлюбу сторони набули квартиру АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 тривалий час проживає у даній квартирі, іншого житла не має, а також, речі, які знаходяться у такій квартирі, зокрема, двоспальне ліжко, 2 тумби приліжкові, комод, дзеркало, меблеву стінку, кухонну стінку, стіл дубовий, куток дубовий, м`яку частину, холодильник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », столовий сервіз, пральна машинка, телевізор, магнітофон з колонками, складові комп`ютера, газову плиту, електричний чайник «Tefal», міксер «Philips», мікрохвильова піч, праска «Tefal», порохотяг, набуті відповідачем, що сторони не заперечили та не спростували, суд вважає, що дану квартиру та речі, які у ній знаходяться слід визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати право власності на дану квартиру та речі, які у ній знаходять за ОСОБА_3 .

Також, суд вважає, що за час шлюбу сторони набули 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , оскільки така квартира приватизована позивачем ОСОБА_1 та третьою особою, ОСОБА_6 , яка є дочкою сторін, ІНФОРМАЦІЯ_3 березня 2002 року, тобто під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що дану квартиру та речі, які у ній знаходяться слід визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати право власності на дану квартиру та речі, які у ній знаходять, зокрема, на кухонну стінку, витяжку «Ciarka», посудомийну машину «Whirlpool», гозову плитку з духовкою «Ariston», пральну машину «Hoover», душову кабіну «Flory», унітаз та біде, диван « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дві люстри за ОСОБА_1 , яка тривалий час у вказаній квартирі проживала та користувалась зазначеними речами.

Окрім того, суд відхиляє покликання позивача ОСОБА_1 та її представника на те, що 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута нею на підставі приватизації та згідно ст. 57 СК України, є особистою власністю ОСОБА_1 , так як на момент набуття права власності на квартиру позивачем ст. 57 СК України, яка застосовується саме на час придбання спірного майна, не містила положень про набуття особистої приватної власності на підставі приватизації, а відтак, сторони, виходячи з принципу правової визначеності, могли та повинні були знати, що згідно чинної на той час наведеної вище норми закону, набута позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 є спільною сумісною власністю подружжя.

Також, судом встановлено, що автомобіль марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, чорного кольору, автомобіль марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, сірого кольору придбані ОСОБА_1 за час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що дані автомобілі слід визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати право власності на дані автомобілі за ОСОБА_1 , виходячи із позицій сторін щодо даного майна, принципу рівності часток подружжя у спільному майні та їх співмірності.

Крім цього, судом встановлено, що гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , придбано ОСОБА_1 13 листопада 2002 року, за час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що даний гаражний бокс слід визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та визнати право власності на гаражний бокс за ОСОБА_3 , який перебуває у його користуванні та позивач не заперечує щодо такого поділу даного спірного майна.

Однак, суд відхиляє покликання відповідача ОСОБА_3 на те, що об`єктом спільної сумісної власності подружжя є також депозитний вклад на рахунку АКБ «Укрсоцбанк» у розмірі 45000,00 доларів США, оскільки такий вклад був здійснений з 13 березня 2007 року по 14 березня 2008 року, дані грошові кошти були зняті сторонами під час перебування у шлюбі та беззаперечно були використані на потреби сім`ї, що сторони не заперечили та не спростували.

Крім того, суд враховує також те, що при здійснені судових експертиз у квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 майно виявлено лише частково, а також судовими експеризами не здійснено оцінку усього виявленого майна.

Також, при поділі майна, за його кількісним та ціновим критерієм, суд беззаперечно враховує, що спірну 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 не оцінено судовим експертом саме з вини позивача ОСОБА_1 , зокрема, внаслідок ненадання експерту належних документів, що ствердив у судовому засіданні сам представник позивача.

Також згідно ст. 71 СК України, на яку покликається представник позивача, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм закону, однією з безумовних підстав для присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно є внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, що підтвердить платоспроможність однієї зі сторін та забезпечить повне та неухильне виконання рішення суду.

Окрім того зазначені норми закону взагалі не передбачають права суду зобов`язувати одного з подружжя, зокрема відповідача у даній справі, виплатити грошову компенсацію замість частки у майні, зокрема позивача у справі, без її на те згоди.

Натомість представник позивача не вказав, яку саме суму компенсації, за яке саме майно слід виплатити позивачу, відповідач безумовної згоди на виплату такої компенсації не надавав та жодних коштів на депозитний рахунок суду не вносив, а відтак зазначені доводи представника позивача на увагу не заслуговують та суд беззаперечно вважає, що враховуючи кількість майна виділеного сторонам у співвідношенні до вартості майна, яке було належно оцінено, таке складає рівні частки сторін у спірному майні розподіленному між подружжям.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Однак, позивачем чи її представником не надано суду жодних належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відповідачем ОСОБА_3 чиняться їй будь-які перешкоди, зокрема, щодо користування нею квартирою АДРЕСА_1 та її вселенню у таку, в ході розгляду справи не надавали жодних пояснень з приводу вказаних вимог, а відтак, суд вважає, що такі позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Внаслідок наведеного, а також враховуючи неможливість спільного проживання сторін у квартирах АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 та користування ними майном, що знаходиться у таких квартирах, з метою вирішення усіх спорів між сторонами, недопущення майнових та особистих конфліктів між сторонами, враховуючи розмір спільного сумісного майна, який за його кількістю та вартістю буде складати рівні частки сторін у спільному майні, усталеністю користування сторонами даним майном, суд, виходити з засад розумності, виваженості, справедливості та співмірності, вважає, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль марки «Kia Ceed», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність у власність ОСОБА_1 автомобіль марки «Kia Sportage», 2007 року випуску, сырого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 55,20 кв.м., що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_1 : кухонну стінку, витяжку «Ciarka», посудомийну машину «Whirlpool», гозову плитку з духовкою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », пральну машину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », душову кабіну « ІНФОРМАЦІЯ_6 », унітаз та біде, диван « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дві люстри, які знаходяться у квартирі квартиру АДРЕСА_4 , що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_3 гаражний бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 19,4 кв.м. на АДРЕСА_3 , що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м., що є спільним майном подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_3 : двоспальне ліжко, тумби приліжкові, комод, дзеркало, меблеву стінку, кухонну стінку, стіл дубовий, куток дубовий, м`яку частину, холодильник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », столовий сервіз, монітор «Samsung», електричний чайник «Tefal», міксер «Philips», мікрохвильова піч, праска«Tefal», пральна машинка, телевізор, магнітофон з колонками, складові комп`ютера, газову плиту, порохотяг, які знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 , що є спільним майном подружжя.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання ОСОБА_3 не чинити їй перекшкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та її вселення - відмовити за їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 березня 2020 року.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш