Номер провадження: 22-ц/813/6782/20
Номер справи місцевого суду: 520/3289/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді-доповідача Сегеди С.М., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», за участю третьої особи - Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації Бурлаченка Ігоря Володимировича, про визнання договору купівлі-продажу майнових прав №107-7/36 від 05.03.2007 року недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вищевказана цивільна справа.

У судовому засіданні 02 квітня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Осьмінін С.Д. надав заяву про призначення комплексної судової експертизи та технічної експертизи документів (а.с.19-22).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2020 року заяву представника позивача - адвоката Осьмініна С.Д. було залишено без задоволення (а.с.24-26).

На вказану ухвалу суду 22 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка надійшла до суду 24 квітня 2020 року (а.с.29-34).

При вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

За змістом ст.353 ЦПК України, ухвала суду про відмову у призначенні експертизи апеляційному оскарженню не підлягає.

При цьому, доводи заявника апеляційної скарги про те, що дану заяву подано в порядку забезпечення доказів у справі, а тому ухвала суду підлягає оскарженню на підставі п.2 ч.1 ст. 353 ЦПК України до уваги не приймаються, так як у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України питання щодо призначення експертизи виділено в окремий пункт, а тому ухвала суду про призначення експертизи підлягає апеляційному оскарженню.

З цих підстав, слід дійти висновку, що ухвала суду про відмову в призначенні експертизи апеляційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Також слід зазначити, що забороною апеляційного оскарження ухвали суду про відмову в призначенні експертизи у справі, не є перешкодою доступу заявника до суду, оскільки зазначена ухвала підлягає оскарженню разом з рішенням суду, в якості заперечень.

Такого правового висновку дотримується також Верховний Суд у своїй постанові від 06 лютого 2020 року, справа № 520/5617/19, провадження №61-16659св19.

Так, у вказаній постанові зазначено, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом.

Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».

Таким чином, встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відмову у призначенні експертизи не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У зв`язку з наведеним, та враховуючи, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження у справі, у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 353, п.4 ч.5 ст. 357, п.1 ч.1 ст.358, ст..ст. 381, 389, 390 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», за участю третьої особи - Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації Бурлаченка Ігоря Володимировича, про визнання договору купівлі-продажу майнових прав №107-7/36 від 05.03.2007 року недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда