Справа № 237/5185/19
Провадження № 2/237/327/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.20 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Мироненко І. В.,

представник третьої особи Філіпенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дачненської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації Служба у справах дітей, Мар`їнський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Дачненської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 25.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

Мар`їнська районна державна адміністрація Донецької області склада висновок від 15.11.2019 року за № 01-33/1303 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

У судове засідання з`явився представник позивача, відповідач та представники третьої особи.

Позивач виклав заявлені позовні вимоги.

Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову.

Представники третіх осіб, кожен окремо вказали, що відповідачка останнім часом стала на шлях виправлення та вказали, що залишають вирішення позовних вимог на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , видане 19.10.2018 року виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 19.10.2018 року складено відповідний актовий запис за № 7. Батьками вказано: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, 19.10.2018 року зроблено запис за № 3 про народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками вказано: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач вказує, що у жовтні 2018 року до виконавчого комітету сільської ради надійшло усне повідомлення від медпрацівника Дачненської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини щодо ОСОБА_2 , яка на другий день після виписки з пологового будинку перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів медичного працівника дитина була хвора і мати відмовилась їхати до лікарні. Секретарем сільської ради спільно з фахівцем із соціальної роботи центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Мар`їнської райдержадміністрації з матір`ю дитини було проведено профілактичну бесіду щодо виконання нею батьківських обов`язків. В той же день ОСОБА_2 разом з новонародженою дитиною було примусово госпіталізовано до дитячого відділення Курахівської міської лікарні.

24.10.2018 року ОСОБА_2 разом з новонародженою дитиною було госпіталізовано до дитячого відділення лікарні м. Краматорськ, з якого 27.11.2018 року їх виписано та переведено до дитячого відділення Курахівської міської лікарні.

27.11.2018 року комісією у складі: секретаря сільської ради, фахівця із соціальної роботи центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Мар`їнської райдержадміністрації та депутата сільської ради було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та складено акт обстеження. Сім`я фактично мешкає в найманому житлі в АДРЕСА_1 . Квартира складається з однієї житлової кімнати, кухні, коридору, потребує косметичного ремонту, відсутнє електропостачання.

ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано до комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини « ОСОБА_5 » за заявою матері ОСОБА_2 .

26.06.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини про райдержадміністрації було розглянуто питання про доцільність повернення в сім`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вирішено недоцільним повернення малолітньої дитини на виховання та спільне проживання до родини матері ОСОБА_2 .

До матеріалів справи подано висновок органу опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрацію Донецької області від 15.11.2019 року за № 01-33/1303, яким вказано про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до характеристики Громадської організації «Центр реабілітації «Город-Убежище» від 31.10.2019 року за № 58, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась за допомогою в реабілітаційний центр за адресою АДРЕСА_2 , 26.07.2019 року та знаходилась по 23.10.2019 року. ОСОБА_6 прибула до центру за власним бажанням з метою зміни свого способу життя. З нею проводились виховні бесіди та зайняття для зміцнення соціального статусу та отримання навичок життя в сучасному суспільстві. За час перебування в центрі ОСОБА_2 внесла зміни до свого образу життя, в мисленні та вчинках. Вона старанна, не конфліктна, слухняно виконувала всі правила проживання, працьовита, під час проходження реабілітації позбулась шкідливих звичок.

В судовому засіданні, було встановлено, що ОСОБА_2 стала на шлях виправлення та бажає здійснювати батьківське піклування та свої батьківські обов`язки щодо малолітнього.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

Також суд, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог вважає за доцільне повернути малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виховання в сім`ю матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, ст. 164 -167 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Органу опіки та піклування Дачненської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації Служба у справах дітей, Мар`їнський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Повернути малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виховання в сім`ю матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частини повернення дитини підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 30.04.20 року