Справа № 352/2158/19
Провадження 2-к/352/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гургули В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кожуховської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківськ цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України судового рішення від 03.04.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

До Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України судового рішення від 03.04.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Про надходження даного клопотання Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у відповідності до ст. 467 ЦПК України повідомив ОСОБА_2 та запропонував останньому надати свої заперечення та докази або відмовитися від подання заперечень.

ОСОБА_2 своїх заперечень до суду не надав, тому на підставі частини 2 статті 395 ЦПК України, а саме якщо після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а так само коли у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Ухвалою суду від 28.12.2019 року було призначено судовий розгляд клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України судового рішення від 03.04.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він не заперечував проти задоволення клопотання, рішення суду Корелицького району Гродненської області Республіки Білорусь визнав, просив розгляд справи здійснювати без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне клопотання задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

На даний час між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993 року та ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Відповідно до частини 2 статті 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У відповідності до частини 1 статті 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до частини 2 статті 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статтей 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї Постанови від 24.12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Сторони Договору, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

Судом встановлено, що згідно рішення суду Корелицького району Гродненської області Республіки Білорусь від 03.04.2017, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акановича Корелицького району, в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 33% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 15.03.2017 і до повноліття дітей.

Зазначене рішення набрало законної сили 14 квітня 2017 року.

Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання: клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду подано у відповідності до вимог статті 463 ЦПК України.

Згідно частини 6 статті 467 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Враховуючи, що при розгляді даного клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, передбачені статтею 55 Мінської Конвенції та статтею 463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Розглянувши подані документи суд вважає, що за таких обставин клопотання підлягає задоволенню і за результатами його розгляду можливо постановити ухвалу, якою визнати в Україні рішення іноземного суду, оскільки таке визнання та виконання рішення іноземного суду передбачено Конвенцією «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22.01.1993 року і умови, передбачені нею, дотримані.

На підставі викладеного, керуючись статтями 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, статтями 462-467 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України судового рішення від 03.04.2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати на території України рішення суду Корелицького району Гродненської області Республіки Білорусь (суду Кореличского района Гродненской области Республики Беларусь) від 03.04.2017 року, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акановича Корелицького району (д. Акановича Кореличского района), в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 33% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 15.03.2017 і до повноліття дітей.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Корелицького району Гродненської області Республіки Білорусь (суду Кореличского района Гродненской области Республики Беларусь) від 03.04.2017 року, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акановича Корелицького району (д. Акановича Кореличского района), в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 33% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи з 15.03.2017 і до повноліття дітей.

Копію ухвали направити стягувану через Головне територіальне управління юстиції у Івано-Франківській області та боржнику.

На підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею чинності, видати виконавчий лист, який надіслати на виконання в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гургула В.Б.