Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 461/6005/17

провадження № 61-41св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

відповідач - Виконавчий комітет Львівської міської ради,

третя особа - управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В., Копняк С. М. від 06 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просили зобов`язати відповідача надати на їхню сім`ю благоустроєне житло у вигляді окремої квартири в першому новозбудованому житловому будинку або першу звільнену квартиру в житловому будинку у м. Львові в межах норми житлової площі, з урахуванням права на додаткову площу, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що квартира АДРЕСА_1 , який 06 серпня 2009 року визнано аварійним й таким, що загрожує обвалом, однак, їхні звернення до Виконавчого комітету Львівської міської ради впродовж тривалого періоду часу про відселення з цієї квартири та надання їм іншого благоустроєного житла є безрезультатними.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає їм житлового приміщення відповідно до вимог статей 110, 112 ЖК України, вони вимушені були звернутись до суду із вказаним позовом, враховуючи те, що будинок загрожує обвалом і це становить небезпеку для їхнього життя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги позивачів щодо зобов`язання виконавчого комітету міської ради надати на їхню сім`ю благоустроєне житло у вигляді окремої квартири в першому новозбудованому житловому будинку або першу звільнену квартиру в житловому будинку в м. Львів, - носять характер порушення черговості, передбаченої статтею 43 ЖК України та є незаконними й необґрунтованими.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2018 року скасовано й ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Зобов`язано виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до виниклих правовідносин норми статей 43, 45, 46 ЖК України, які регулюють питання черговості отримання жилих приміщень громадянами, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, оскільки правовою підставою звернення позивачів із вказаним позовом є статті 110, 112 ЖК України, якими визначено окремий порядок надання житлового приміщення громадянам, що проживають у будинку, який загрожує обвалом. Доводи позивачів про те, що невжиття відповідачем визначених законом заходів по відселенню з цього будинку може становити загрозу для їхнього життя та здоров`я, є обґрунтованими.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2019 року виконавчий комітет Львівської міської ради подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що виконавчий комітет Львівської міської ради не було належним чином повідомлено апеляційним судом про розгляд справи 06 листопада 2018 року. Апеляційний суд послався у рішенні на статті 110, 112 ЖК України, якими визначено обов`язок виконавчого комітету місцевої ради чи держави надати громадянам, які виселяються з будинку (жилого приміщення), який загрожує обвалом, інше благоустроєне жиле приміщення. Однак для виконання такого обов`язку необхідно рішення виконавчого комітету місцевої Ради, яким будинок (жиле приміщення) визнається таким, що не придатний для проживання. Ураховуючи зазначене, судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що такого рішення виконавчим комітетом Львівської міської ради не приймалося.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Зазначає, що у касаційній скарзі відповідачем не наведені підстави, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 461/6005/17 з Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2020 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що позивачі зареєстровані та проживають в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 .

Співвласниками вказаної квартири є позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3

Первинно, житловий будинок АДРЕСА_1 був відомчий і належав Львівському комбінату хлібопродуктів, яке є дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України».

Відповідно до наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 24 грудня 2007 року за № 799 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконанні Львівської міської ради про технічний стан квартири АДРЕСА_1» , квартиру АДРЕСА_1 визнано непридатною для проживання.

Відповідно до листа департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 02 жовтня 2008 року за № 2-13034/2501, сім`я ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 01 грудня 2006 року за № 23173 та на кооперативному обліку з 12 листопада 2006 року за № 15427.

Перебування на квартирному обліку сім`ї позивача ОСОБА_1 для поліпшення житлових умов підтверджується також довідкою управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 25 вересня 2017 року № 2501/511.

Наказом департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 06 серпня 2009 року за № 404 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії при виконкомі про технічний стан будинку АДРЕСА_1 визнано аварійним, що загрожує обвалом.

Цим наказом (пункт 3) Львівський комбінат хлібопродуктів зобов`язано вжити заходів щодо виведення будинку з аварійного стану або забезпечити відселення мешканців з цього будинку.

Аварійний стан будинку та небезпечність проживання у ньому підтверджено й технічними висновками за результатами повторного обстеження будинку у 2015 році.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача про відселення з аварійного будинку в інше благоустроєне житло, проте їй було відмовлено з тієї підстави, що будинок відомчий і їй необхідно звертатись з такою вимогою до Львівського комбінату хлібопродуктів.

Ухвалою 22-ої сесії 6-го скликання Львівської міської ради від 27 серпня 2015 року за № 5104 відомчий житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято у власність територіальної громади м. Львова від дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Львівський комбінат хлібопродуктів».

Після передачі відомчого житлового будинку АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Львова позивач ОСОБА_1 знову неодноразово зверталась до відповідача про відселення з аварійного будинку в інше благоустроєне житло, проте, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю квартир та грошових коштів для відселення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги Виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

За змістом статей 110, 112 ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного житлового приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а вразі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до статті 113 ЖК України надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що поживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Згідно з частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту забезпечення позивача житлом.

Апеляційний суд, встановивши, що виконавчим комітетом Львівської міської ради не було вирішено питання про надання позивачам, як зареєстровані та проживають у квартирі, яка знаходиться у будинку, що загрожує обвалом, іншого благоустроєного жилого приміщення, що свідчить про порушення органом місцевого самоврядування конституційного права позивачів на житло, дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача надати на сім`ю Штипір інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 .

Доводи касаційної скарги відповідача про неврахування апеляційним судом положень статті 46 ЖК України не спростовують висновки суду, оскільки положення зазначеної норми закону не застосуються до виниклих правовідносин, оскільки позивачі підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення з будинку, що загрожує обвалом.

Доводи касаційної скарги виконавчого комітету Львівської міської ради про неналежне повідомлення про розгляд справи в апеляційному суді 06 листопада 2018 року не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, відповідач отримав повідомлення про виклик до суду.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун