КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/812/20 Головуючий у суді І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/824/7098/2020 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

5 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним в частині покупця і переведення обов`язку покупця,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року заяву позивача про забезпечення позову у справі задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, відповідач звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 квітня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог зазначеної ухвали на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що розгляд заяви позивача про забезпечення позову відбувся без повідомлення сторін, копію оскаржуваної вона отримала 22 лютого 2020 року та в п`ятнадцятиденний строк, а саме в перший робочий день після вихідних - 10 березня 2020 року засобами поштового направила суду першої інстанції апеляційну скаргу.

Представник позивача - адвокат Мішустін К.Г. у своєму клопотанні просив відмовити відповідачу у поновленні строку на апеляційне оскарження, посилаючись на неповажність зазначених нею причин.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи, що наведені ОСОБА_1 обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з процесуальним нормами закону, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

До апеляційної скарги відповідач також додала клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що вона є студентом та єдиним джерелом її доходу є стипендія, розмір якої не дозволяє сплатити судовий збір.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надала апеляційному суду наступні копії документів: довідку Київського національного університету ім. Т.Шевченка від 5 березня 2020 року, згідно якої вона є студенткою ІІІ курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання освітньої програми «маркетинг» економічного факультету, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 6 березня 2020 року, згідно яких у 2019 році вона отримала дохід у вигляді стипендії, державної та соціальної допомоги, а також інші доходи на загальну суму 8 664,22 грн.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Обставини, зазначені відповідачем, а саме те, що вона є студентом та єдиним джерелом її доходу є стипендія, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки нею не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження свого реального майнового стану, зокрема: довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Разом з тим необхідно врахувати, що при розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору слід було надати докази, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доход за 2019 рік, проте як свідчить вказані вище відомості загального сума доходу відповідача становить 8 664,22 грн, відтак сплата судового збору у розмірі 420,40 не перевищує цього значення та не може поставити її в скрутне матеріальне становище.

Тобто, у суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік відповідач мала дохід, який не дозволяє їй сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у відповідача пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами відповідача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

За таких обставин у задоволенні клопотаня про звільнення від сплати судового зборунеобхідно відмовити.

Як передбачено підпунктом 9.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Отже, за подання даної апеляційної скарги ОСОБА_1 має сплатити 420,40 грн судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу від 11 лютого 2020 року по справі № 369/812/20, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 12, 127, 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання даної ухвали, але не пізніше закінчення строку карантину, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко