У Х В А Л А Справа № 200/7261/13-ц

Провадження № 2-др/932/4/20

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.,

при секретарі - Калантаєнку Д.В.,

за участю стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України, на відшкодування завданої йому моральної шкоди, у розмірі 20000 гривень.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року, що ухвалено у вказаній цивільній справі, посилаючись на те, що цим рішенням встановлено факт невиплати йому з державного бюджету коштів у сумі 17500 гривень. Через це він вважає, що суд повинен роз`яснити те, що при виконанні рішення суду від 20 березня 2013 року йому повинно бути сплачено борг у загальній сумі 37500 гривень (а.с. 128).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року провадження по заяві ОСОБА_1 від 11 грудня 2017 року про роз`яснення рішення суду від 20 березня 2013 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, що буде ухвалено за результатами розгляду ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7261/13-ц (а.с. 133-134).

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 200/7261/13-ц (а.с. 150-151).

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року у цивільній справі № 200/7261/13-ц (а.с. 199).

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування зупинення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року відмовлено (а.с. 214).

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_1 про скасування зупинення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року (а.с. 225-226).

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року залишено без задоволення касаційну скаргу Державної казначейської служби України (а.с. 235-239).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 252-254).

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про роз`яснення рішення суду від 11 грудня 2017 року підтримав, прохав задовольнити. Пояснив, що при ухваленні рішення суду від 20 березня 2013 року, у його резолютивній частині судом безпідставно не заначено про те, що борг у 17500 гривень також повинно бути стягнуто з казначейської служби на його користь разом із сумою моральної шкоди, яку суд визначив у 20000 гривень.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі, у зв`язку із чим, суд, спираючись на норми ч. 3 ст. 271 ЦПК України, розглянув заяву за відсутності представника відповідача.

Згідно з вимогами ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`ясненні рішення суду з наступних підстав. Так, рішенням у даній цивільній справі від 20 березня 2013 року ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок Державного бюджету України, на відшкодування спричиненої йому невиконанням відповідачем рішення суду від 27 грудня 2011 року по справі № 2-4709/11 моральної шкоди, грошові кошти у розмірі 20000 гривень. Позивач зазначає, що у резолютивній частині цього рішення не зазначено про стягнення з відповідача боргу у сумі 17500 гривень, оскільки несплата відповідачем вказаної суми і була підставою часткового задоволення його позову про стягнення на його користь суми коштів на відшкодування моральної шкоди. Проте, з такими твердженнями позивача суд погодитися не може, оскільки процесуальним законодавством встановлена можливість суду роз`яснити судове рішення, не змінюючи його зміст. Предметом розгляду цивільної справи № 200/7261/13-ц було відшкодування моральної шкоди, що заподіяна невиконанням відповідачем рішення суду від 27 грудня 2011 року. Стягнення суми боргу у 17500 гривень було предметом розгляду у іншій цивільній справі, за результатами розгляду якої 27 листопада 2011 року ухвалено остаточне судове рішення про стягнення цієї суми на користь позивача. Зміст рішення суду від 20 березня 2013 року не викликає неоднозначності в його тлумаченні, а обраний позивачем та задоволений судом спосіб захисту його порушеного права, про стягнення, на відшкодування моральної шкоди, твердої грошової суми, є однозначним та зрозумілим для стороннього спостерігача. Ухвалення судом рішення про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням державним органом рішення суду, що набрало законної сили, яким присуджено до стягнення з Держави певної суми коштів, не підміняє та не може підмінити собою того зобов`язання, яке виникло на підставі первісного судового рішення. З цих підстав суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 від 11 грудня 2017 року про роз`яснення рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260-261, 271, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 11 грудня 2017 року про роз`яснення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення учасниками справи, що брали участь у судовому засіданні, або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, які не брали участь у судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів редакції Закону» від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційну скаргу може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів зо дня її підписання або через п`ятнадцять днів зо дня отримання її копії учасниками цивільного процесу, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя І.Ю. Литвиненко