печерський районний суд міста києва
Справа № 757/478/20-ц
30 квітня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Волкової С.Я. при секретарі судового засідання Топал А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 49 578,00 грн завданої майнової шкоди, посилаючись на те, що 09.07.2016 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування відповідача та службового автомобіля Департаменту патрульної поліції Toyota Prius, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням інспектора роти № 6 батальйону № 1 ОСОБА_2 . Постановою Апеляційного суду міста Києва від 27.09.2017 р. ОСОБА_1 визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди. Моторним транспортним страховим бюро України було сплачено 100 000,00 грн за послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобіля, втім означена сума не покрила вартість відновлювального ремонту, яка склала 149 578,00 грн.
Ухвалою судді від 17.01.2020 р. у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження.
Повідомленням суду від 17.01.2020 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Встановлено, що 09.07.2016 р. в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 та службового автомобіля Департаменту патрульної поліції Toyota Prius, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням інспектора роти № 6 батальйону № 1 ОСОБА_2 .
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 27.09.2017 р. ОСОБА_1 визнано винним в настанні дорожньо-транспортної пригоди.
Платіжним дорученням № 6332 від 04.09.2018 р. позивачем сплачено суму за послуги з технічного обслуговування та ремонт автотранспортного засобу у розмірі 49 578,00 грн, призначення платежу: акт №Ув.0003896 від 25.08.2018 р., договір № 303 від 22.05.2018 р.
Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно пункту першого частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно пункту третього частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Пунктом першим частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, який особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.12.2015 р. у справі № 6/760цс15, за змістом пункту першого частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, який особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа має нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України), що роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 49 578,00 грн завданої майнової шкоди.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 921,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 1166, 1188, 1192 ЦК України, пунктами 6, 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України суд
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції 49 578,00 грн майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції 1 921,00 грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
Суддя Волкова С.Я.