ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3109/19
Провадження №2/477/84/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Л.М.Семенової,

при секретарі Сірюк С.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_3 , Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 , - адвоката Письменного М.Г., до відповідачів Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, в якій просить визнати недійсним та скасувати Державний акт ЯЕ №909442 на право власності на земельну ділянку, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15 серпня 2018 року 21-ю сесією Воскресенської селищної ради 8-го скликання було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі позивачу - ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах території АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0112, загальною площею 0,0607 га.

16 вересня 2018 року на підставі вказаного рішення право ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку зареєстроване до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Натомість 09.07.2019 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області та ОСОБА_1 , в якому ОСОБА_3 просить визнати незаконним та скасувати рішення сільської ради від 15.08.2018 року про затвердження технічної документації ОСОБА_1 , скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 0:1300:002:0112. Підставою такого звернення став факт перетину належної їй - ОСОБА_3 земельної ділянки із земельною ділянкою, належною ОСОБА_1 на 41,3661%.

Однак ОСОБА_1 вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 був виданий без відповідної правової підстави, зокрема на підставі рішення сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації від 20.04.2007 року, в той час як рішення про затвердження вказаної технічної документації та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки не приймалося.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, підтвердила доводи, викладені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги своєї довірительки підтримав. Пояснив, що ОСОБА_3 оспорюється право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , зокрема подано позов про скасування рішення, що стало підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку та самої реєстрації цих прав. Перетин земельних ділянок його довірительки та відповідача ОСОБА_3 становить 41,3661 %. Посилається на те, що захист прав ОСОБА_1 нині можливий лише з визнанням недійсним та скасуванням Державного акту на право власності на земельну ділянку, що був виданий на ім`я ОСОБА_3 . Вказує, що остання безпідставно отримала правовстановлюючий документ на спірне майно, адже рішення про передачу їй у власність земельної ділянки не приймалося.

Відповідач ОСОБА_5 у своєму відзиві на позовну заява заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Просила про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що Державний акт видано ще 05.11.2007 року. Вона весь цей час не виїжджала з країни, проживала по сусідству та здійснювала оформлення права власності на земельну ділянку, а тому об`єктивно могла знати про наявність державного акту. Також вказує, що позивач у тексті позовної заяви не розкрила мети, яку переслідує визнанням державного акту ЯЕ №909442 від 05.11.2007 року недійсним, не зазначає в чому полягає порушення її прав із видачею вказаного правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, підтвердили доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області у своєму відзиву на позовну заяву зазначає, що дійсно рішенням Воскресенської селищної ради від 20.04.2007 року №14 ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою про передачу земельних ділянок у власність. При цьому другим пунктом рішення зазначено про необхідність надання такої документації на сесію селищної ради для затвердження та прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки. Оскільки таке рішення не приймалося, то Державний акт ОСОБА_3 видано без відповідної правової підстави.

В судове засідання Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області свого представника не направила, надіслала заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області у своєму відзиві на позовну заяву зазначило, що не несе відповідальності за виданий Державний акт на ім`я ОСОБА_3 , не здійснював будь-яких реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки та прав на неї. У своїй заяви Управління просило про розгляд справи за відсутності їх представника.

Зі змісту наданих письмових доказів, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення ХХІ сесії Воскресенської селищної ради восьмого скликання віл 15 серпня 2018 року № 11, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянці ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах території АДРЕСА_1 (кадастровий номер :07:002:0112) загальною площею 0,0607 га із земель комунальної власності. Передано вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 (а.с. 7-8)

На підставі вказаного рішення, 17.09.2018 року Відділом у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, здійснено державну реєстрацію речових прав ОСОБА_1 щодо вище вказаної земельної ділянки. Реєстрація самої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі здійснена 29.03.2017 року ( а.с. 15).

Відповідно до копії рішення Воскресенської селищної ради від 20.04.2007 року №14 ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою про передачу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, по АДРЕСА_2 . Другим пунктом рішення зазначено про необхідність надання такої документації на сесію селищної ради для затвердження та прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки (а.с. 11, 13).

Згідно з копією Державного акту серії ЯЕ №909442, яким посвідчено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 , останній видано 05.11.2007 року на підставі рішення 12 сесії 5 скликання Воскресенської селищної ради від 20.04.2007 року № 14 (а.с. 17). Тобто підставою видачі вказаного Державного акту стало рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації. При цьому, вказаний Державний акт підписано головою Воскресенської селищної ради, хоча нині у своєму відзиві на позовну заяву селищна рада заперечує наявність правових підстав для видачі вказаного Державного акту, яким має бути рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до ст.125 ЗК України, в редакції чинній на час видачі вказаного Державного акту (ЯЕ №909442, від 05.11.2007 р.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Як слідує з пояснень сторін, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_2 не здійснена.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 не навела, які порушення її прав чи інтересів відбулись з видачею спірного правовстановлюючого документу.

Подання ОСОБА_3 позову до ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення селищної ради на підставі, якого останній передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 , не вказує про порушення ОСОБА_3 майнових прав позивача. ОСОБА_3 лише скористалася своїм правом на звернення до суду, адже вважає порушеними свої права. При цьому, ОСОБА_1 залучена до справи у якості відповідача та вправі відстоювати свої права та інтереси з використанням своїх прав як відповідач у справі.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не зазначають в чому відбулося порушення прав ОСОБА_1 з видачею ОСОБА_3 у 2007 році спірного Державного акту, та яким чином існування вказаного правовстановлюючого документу нині впливає на права позивача, адже право власності позивача щодо спірного майна зареєстровано, перетин земельних ділянок не спростовує її зареєстрованих прав.

Більш того, суду не надані будь-які докази щодо існування перетину вказаних земельних ділянок, в той час як за положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач переслідує на меті спростування права ОСОБА_3 на звернення до суду із позовом як власника правовстановлюючого документа, а не відновлення порушеного права ОСОБА_1 , в той час, як відповідно до ст.4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.55 Конституції України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формальне скасування правовстановлюючого документа є недопустимим.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , так як останньою не доведено порушень її прав з видачею у 2007 році на ім`я ОСОБА_3 вищевказаного спірного правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №909442 на право власності на земельну ділянку, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2019 року, з якої обчислювати строк на подання апеляційної скарги.

З повним текстом рішення учасники справи можуть ознайомитись та отримати його копію в канцелярії суду 14 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)»), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Л.М. Семенова