Справа № 636 / 1264 / 20
№ 2 / 636 / 1079 / 2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Ковригіна О.С.
при секретарі - Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив зобов`язати відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 посилається на те, що він з сім`єю постійно зареєстрований та мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач стверджує, що квартира надана йому та членам його родини на підставі службового ордеру на жиле приміщення № 015367, виданого 23.04.2013 р. виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області.
Житловий будинок перебуває на балансі комунального житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства м. Чугуєва Чугуївської міської ради Харківської області.
Квартира належить до службового житла. Жила площа квартири - 30,16 м2.
Позивач проходить військову службу, має військове звання: підполковник, календарну вислугу - більше 20 років та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій).
Позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області.
Позивач з 18.07.2008 р. перебуває на квартирному обліку, зараз у військовій частині НОМЕР_1 .
17.06.2015 р. Позивача переведено до позачергової черги на отримання житла, згідно протоколу № 5 засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 .
Постійного житла позивач та члени його сім`ї не мають.
Позивач звернувся до КЕВ м. Харкова з заявою подати відповідне клопотання до Чугуївської міської ради про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із службового житла, надав визначений перелік документів, однак отримав відмову.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с. 25).
Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його присутності та проти позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с. 36).

Суд, перевіривши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
ОСОБА_1 постійно зареєстрований та мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира надана йому та членам його родини на підставі службового ордеру на жиле приміщення № 015367, виданого 23.04.2013 р. виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області, житловий будинок перебуває на балансі комунального житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства м. Чугуєва Чугуївської міської ради Харківської області.
Квартира належить до службового житла. Жила площа квартири - 30,16 м2.
Позивач проходить військову службу, має військове звання: підполковник, календарну вислугу - більше 20 років та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області.
ОСОБА_1 з 18.07.2008 р. перебуває на квартирному обліку, зараз у військовій частині НОМЕР_1 , 17.06.2015 р. позивача переведено до позачергової черги на отримання житла, згідно протоколу № 5 засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 , постійного житла позивач та члени його сім`ї не мають.
Позивач звернувся до КЕВ м. Харкова з заявою подати відповідне клопотання до Чугуївської міської ради про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із службового житла, надав визначений перелік документів, однак отримав відмову.
Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - «заборонено все, що прямо не дозволено законом», тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.
Статтею 12 ч. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла».
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:
1. наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого;
2. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового;
3. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;
4. надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.
Посилання відповідача на Комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і навчальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.1999 року № 2166 позбавлене юридичного сенсу з огляду на те, що вказана Програма не є нормативно-правовим актом, який регламентує питання, пов`язані з предметом позову. Це лише закріплення мети, основних завдань та заходів спрямованих на забезпечення житлом військовослужбовців та посадових осіб. Ніякого зв`язку вказана Програма з предметом спору не має та не може бути підставою для обґрунтування відмови від подання клопотання про виключення житла з числа службового.
Відповідачем не вказано, які саме вимоги Бюджетного кодексу України будуть порушені, внаслідок виконання законних вимог позивача оскільки рішення про виключення житла з числа службового приймається виконавчим комітетом відповідної ради, то твердження відповідача з приводу порушення норм Бюджетного кодексу України не відповідає дійсності, так як виключення житла з числа службового у встановленому законом порядку, - не може бути нецільовим використанням бюджетних коштів.
Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу».
Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої Наказом міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Зокрема пунктом 3.5 визначено: «Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї».
Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.
Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих».
Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 20 років, є учасником АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова, але постійного житла до цього часу не отримав.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харкова.
Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.
Не подаючи відповідне клопотання, Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.
Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст. 8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло».
Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання, - є позбавленням адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо права на житло.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись: ст.ст. 10, 11, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України, , подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 жилою площею 30,16 м2.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя