Справа № 456/908/20
Провадження № 2-о/456/45/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрийський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким встановити факт її проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Макат, Республіки Казахстан. Наприкінці 70- тих років її сім`я переїхала проживати у тогочасну Українську Радянську Соціалістичну Республіку та оселилась у с. Добрівляни на території Стрийського району де вона проживає і досі разом з сестрою ОСОБА_2 .. У червні 1981 вона закінчила загальноосвітню школу № 7 у м. Стрию, а у 1983 Львівське технічне училище № 27. В подальшому для проходження практики була направлена у м. Хабаровск тогочасного СРСР, де також навчалась у технікумі, здобула професію техніка технолога з приготування їжі та працювала у столовій. Однак 23.03.1991 вона звільнилась та повернулась у с. Добрівляни на постійне місце проживання у зв`язку з необхідністю догляду за батьками. Паспорт громадянина СРСР нею не був забраний та такий залишився у м. Хабаровську. Починаючи з цього часу і до сьогодні вона постійно проживає на території України. У зв`язку з цим, беручи до уваги факт її постійного проживання з березня 1991 р. на території України, факт проживання її батьків у с. Добрівляни, Стрийського району з кінця 70- х років, відсутність у неї будь якого іншого громадянства вважає, що вона має право набути громадянство України за територіальним походженням, при умові встановлення компетентним органом української держави факту її проживання на території країни станом на 24.08.1991. Оскільки, чинним законодавством не передбачено іншої можливості аніж у судовому порядку встановити вищевказаний факт, вона змушена звернутись з вказаною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. У попередньому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд такі задоволити. Додатково пояснила, що з 1985 по березень 1991 проживала у м. Хабаровськ, після чого переїхала на постійне місце проживання у с. Добрівляни, Стрийського району до батьків, проте жодним чином такий переїзд не реєструвала і ніде офіційно не працевлаштовувалась. На даний час є особою без громадянства.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав викладених у заяві та просив такі задоволити.

Представник заінтересованої особи Стрийського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області Шкраб В.Я. у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, з`ясувавши обставини справи, та дослідивши письмові матеріали суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (надалі - Порядок).

За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від27березня 2001р.№ 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України»).

Визначення термінів, що вживаються у Законі України «Про громадянство України» дається у статті 1 цього Закону, відповідно до якої:

- проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

- безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Макат, Республіки Казахстан, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 288./а.с.4/ Згідно свідоцтва про народження заявниці її батьком є ОСОБА_4 , який за національністю - українець; мати є ОСОБА_5 , яка за національністю росіянка. Судом також встановлено, що батьки заявниці ОСОБА_4 1939 р.н. та ОСОБА_5 -1942 р.н. дійсно є громадянами України, що стверджується довідкою Добрівлянської сільської ради Стрийського району від 21.01.1997 № 37.

Згідно копії атестату про середню освіту, а також копії диплому вбачається, що ОСОБА_1 в 1981 закінчила середню загальноосвітню школу № 7 м.Стрия, а 20.07.1983 закінчила Львівське технічне училище № 27 за професією повар, що також стверджується довідкою № 34 від 21.05.2018. /а.с.5-6,12/ Згідно копії диплому НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 у період часу з 1987 по 1990 р. навчалась у Хабаровському технікумі радянської торгівлі за спеціальністю технологія приготування їжі. /а.с.7/

Також, у відповідності до копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 06.09.1985 працювала у столовій № НОМЕР_4 ХТС№2 у м. Хабаровськ та 23.03.1991 була звільнена за власним бажанням./а.с.9/

У відповідності до довідок виданих виконкомом Добрівлянської сільської ради Стрийського району № 656, 657 від 15.11.2017 судом встановлено, що ОСОБА_1 та її батьки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 постійно проживали до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно на території України у с. Добрівляни, Стрийського району, Львівської області./а.с.11/

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця намагалась вирішити питання щодо документування її паспортом громадянина України у позасудовому порядку шляхом звернення 17.08.2019 з відповідною заявою у Стрийський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Згідно відповіді на вказану заяву вбачається, що у ході проведення перевірок було виявлено факт реєстрації ОСОБА_6 у Усть ОСОБА_7 станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки вона прибула до Желізодорожного району м. ОСОБА_8 , де була зареєстрована згідно паспорта гр. СРСР серії НОМЕР_5 виданого 05.03.1987 у м. Хаборовськ. Станом на 24.01.1999 - час встановлення незалежності України була зареєстрована у РФ у м. Хабаровськ до ІНФОРМАЦІЯ_4 та знята з реєстраційного обліку по запиту як не проживаюча. Також згідно вказаної відповіді ОСОБА_1 було роз`яснено, що оскільки її батьки були громадянами України вона має право на отримання громадянства України за територіальним походженням. Для цього необхідно підтвердити або спростувати її належність до громадянства Російської Федерації шляхом надання довідки про відсутність у неї громадянства РФ, а уразі документування паспортом РФ звернутись до міграційної служби з діючим документом /паспортом/ для продовження терміну перебування з подальшою подачею документів за ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». /а.с.13/

У відповідності до наявної у матеріалах справи довідки № 9 від 06.02.2020 виданої Генеральним Консульством Російської Федерації у м.Львові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Макат, Ембенского району, Атираускої області Казахської ССР, громадянство Російської Федерації не отримувала і у відповідності з законодавством Російської Федерації про громадянство громадянином Російської Федерації не являється./а.с.14/

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями свідків.

Так будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показала, що проживає по сусідству з заявницею у с. Добрівляни, Стрийського району. Ствердила той факт, що ОСОБА_1 дійсно приїхала з Казахстану у село в 1991 році та до теперішнього часу проживає у селі, спочатку з батьками яких доглядала, а тепер з рідною сестрою.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що проживає у с. Добрівляни Стрийського району. ОСОБА_1 є її сусідкою, та проживає у селі починаючи з 1991 року. Даний факт пригадує, оскільки у той час у селі відкривали церкву і заявниця була присутня на освячені храму.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що доводиться заявниці рідною сестрою. Ствердила, що її сестра переїхала в Україну у березні 1991 і вони всі проживали разом у батьківській хаті у с. Добрівляни, Стрийського району. Після смерті батьків вона з чоловіком побудувала новий будинок у с. Добрівляни, у якому на даний час також проживає і її сестра. Також вказала, що ОСОБА_1 немає громадянства іншої держави та в неї немає жодних документів, що посвідчують її особу, тому вона вимушена була звернутись в суд з даною заявою.

Вищевказаними показами свідків дійсно підтверджено той факт, що заявник ОСОБА_1 є дійсно вказаною особою та проживала у с. Добрівляни Стрийського району з 1991.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, та їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи суд приходить до переконання, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази беззаперечно стверджують той факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на

ІНФОРМАЦІЯ_7 проживала на території України, а саме у с. Добрівляни, Стрийського району, Львівської області.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в майбутньому від даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих немайнових та майнових прав.

Керуючись ст. ст. 242,259,264-265,315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 24 серпня 1991 ІНФОРМАЦІЯ_7 проживала на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Янів