Дата документу 05.05.2020
Справа № 320/1927/15-ц
Провадження № 2п/937/25/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №320/1927/15-ц,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа №320/1927/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

До Мелітопольського міськрайонного суду звернулася відповідача ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду №320/1927/15-ц від 12.05.2015 року. Заява вмотивована тим, що відповідачу про вказане рішення суду стало відомо 09.01.2020 року з листа роботодавця ФОП ОСОБА_2 , якому на примусове виконання надійшла постанова ВДВС про звернення стягнення на заробітну плату відповідача. Вважає вказане рішення передчасним, незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки якого не відповідають обставинам справи. Відповідач ОСОБА_1 заявляє до суду про застосування у даному спорі строку позовної давності, оскільки з розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що строк погашення заборгованості за кредитом настав 25.06.2009 року. Таким чином, з моменту прострочення сплати тіла кредиту - 25.06.2009 року до моменту звернення банку з позовом - березень 2015 року встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив. Крім того Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами та у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем AT КБ «ПриватБанк» дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Тарифи обслуговування кредитних карт та Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримала жодної повістки/повідомлення з суду про дату та час розгляду даної справи, у зв`язку з чим на даних документах відсутні її підписи. У разі наявності даних підписів на вказаних документах напроти мого ОСОБА_3 - останні є підробленими та виконані іншою особою. Позовна заява підписана начеб то представником позивача. До позовної заяви додана довіреність видана начебто за підписом керівника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Вважає, що вказану позовну заяву підписано не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що особа яка від імені Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підписала довіреність є керівником даною юридичної особи та згідно статуту має право на такі дії. Виходячи з викладеного, судом порушені вимого щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Тому вона просить суд поновити строки на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.05.2015 року, стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір по справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, просила розглянути заяву за її відсутності.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заяву відповідача про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) з заявою про перегляд заочного рішення №320/1927/15-ц.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 287 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою; 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Так згідно резулятивної частини заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/1927/15-ц від 12.05.2015 року: «Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), що мешкає: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (р/р НОМЕР_2 , , МФО 305299), розташованого у м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 48785,67грн., яка складається з: 13076,42грн. заборгованість за кредитом; 29694,61грн. заборгованість по відсоткам; 3215,32грн. заборгованість по комісії; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2299,32грн. штраф (процентна складова), та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 487,86грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою згодою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.».

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/1927/15-ц від 12.05.2015 року набрало законної сили 09.07.2015 року та 10.07.2015 року було видано виконавчий лист.

Рішення від 12.05.2015 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідач в судове засідання викликалася на підставі положень ст. 74 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинній на час розгляду справи), відповідно якої судова кореспонденція направлялась за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинній на час розгляду справи), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з поданою заявою представника позивача про розгляд справи за його відсутності та повідомлення, що не заперечує проти винесення у справі заочного рішення, судом ухвалено проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Отже, про час розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином.

Згідно загального порядку, визначеного ч.2, 3 ст. 284 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Разом з тим, перехідними положеннями ЦПК України в редакції Закону, що набрав чинність 15 грудня 2017 року установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:

Так, п.13 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Пряма вказівка про те, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цивільного процесуального кодексу у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу міститься у п.13 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Згідно 228 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинній на час розгляду справи) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ч.4 ст. 231 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення .

Згідно ч.2 ст.232 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи) позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.233 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи) заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи судове рішення, яке є об`єктом оскарження, ухвалено 12.05.2015 року та набрало законної сили 09.07.2015 року, тобто до набрання чинності Кодексу на підставі Закон України 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 12.05.2015 року підлягає перегляду за заявою відповідача та оскарженню в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

У відповідності до вимог ст. 228 та 294 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи) перегляд заочного рішення та апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

За загальними правилами у відповідності до вимог 127 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Однак у ЦПК (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи) дана вимога про поновлення строку була відсутня.

Таким чином заява відповідача про перегляд заочного рішення повинна розглядатися за правилами ЦПК України у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи).

Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні рішення судом брались до уваги та враховувались всі наявні надані сторонами письмові докази, що стосуються спору, які відповідачем не спростовані.

Так згідно матеріалів справи, а саме заяви на отримання кредитної карти ОСОБА_1 власноручно було зазначено адресу проживання: АДРЕСА_1 , дана адреса також була зазначена позивачем у позові. Таким чином судом направлялися судові повістки про виклик до суду та було направлено копію заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду №320/1927/15-ц. Конверти з повістками та копією заочного рішення повернулися до Мелітопольського міськрайонного суду з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання», так як адресат не отримував їх.

Так відповідачем не надано доказів того, що вона не знала про кредитні зобов`язання, і що їй можуть надсилатися відповідні документи за вказаною нею адресою. Також нею не надано доказів того, що в період розгляду справи та відправки поштових конвертів вона не мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкала за іншою адресою, а тому не могла отримувати судові конверти. Тому заявником не надано доказів не проживання за вищевказаною адресою. Крім того відповідач ОСОБА_1 вищевказану адресу: АДРЕСА_1 , також зазначає як одну з адрес свого проживання у заяві про перегляд заочного рішення. Так у своїй заяві відповідач ОСОБА_1 зазнає, що заочне рішення суду від 12.05.2015 року нею не отримано, та про рішення суду вона дізналася 09.01.2020 року з листа роботодавця ФОП ОСОБА_4 , однак у заяві відповідач зазначає про її обізнаність із матеріалами справи, про суть позовних вимог та розрахунок заборгованості, який було надано позивачем, однак на підтвердження своїх спростувань відповідачем не надано жодних належних доказів, а висловлені власні припущення, та не надано доказів про те, що вона не знала про рішення суду. Таким чином заявник не надав суду доказів, що мають істотне значення для вирішення справи. Інші доводи заявника також не були підтверджені ним належними доказами, а тому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а окремим обставинам суд дав неправильну юридичну оцінку, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки на час розгляду справи усі докази долучені до справи були розглянуті судом, їм надана відповідна правова оцінка згідно законодавства, що діяло на той час і про це зазначено у рішенні суду. Таким чином заява задоволенню не підлягає, а заочне рішення №320/1927/15-ц від 12.05.2015 року необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.13 ч.1 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017,ст. ст. 10, 60, 229, 231, 232 ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи),

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №320/1927/15-ц залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/1927/15-ц від 12.05.2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України (у редакції від 18.03.2004 року зі змінами, чинними на час розгляду справи).

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко