Номер провадження: 22-ц/813/1928/20
Номер справи місцевого суду: 495/7579/19
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/7579/19

Номер провадження: 22-ц/813/1928/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Приватне підприємство «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», в особі Богданової Галини Володимирівни,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, 2) Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», в особі Богданової Галини Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», про визнання звіту про оцінку майна недійсним, за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрсоцбанк», поданою представником - адвокатом Байрамовим Олександром Володимировичем, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Боярського О.О. 20 серпня 2019 року, про забезпечення позову,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним Звіт про експертну оцінку від 16.05.2019 року, здійснений ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», в особі ОСОБА_2 , двох земельних ділянок.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги протиправністю Звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виготовленого 16 травня 2019 року ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», за яким виконано занижену грошову оцінку земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № :02:001:0178, які належать на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № НОМЕР_1 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею - 0,076 га. (а. с. 2 - 5).

Разом з вищевказаним позовом до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову по справі, в якій позивачка просить: зупинити реалізацію арештованого майна, а саме земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № :02:001:0178, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № 1799 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею 0,076 га, в рамках проведення виконавчого провадження ВП № 59114317.

Наведене клопотання про забезпечення позову обґрунтовано тим, що за змістом позовної заяви позивачем оскаржується Звіт про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виготовлений 16 травня 2019 року ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», за яким виконано занижену грошову оцінку земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № НОМЕР_2 :02:001:0178, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № 1799 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею - 0,076 га., змістом якого не враховано наявність на земельних ділянках об`єкта незавершеного будівництва - садового будинку. Позивачка зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову у справі зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення вищевказаного позову, оскільки спірне майно має бути реалізоване шляхом продажу на електронних торгах 22.08.2019 року (а. с. 6 - 7).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2019 року вищенаведене клопотання про забезпечення позову задоволено.

Зупинено реалізацію арештованого майна, а саме земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № :02:001:0178, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № 1799 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею - 0,076 га., в рамках проведення виконавчого провадження ВП № 59114317 (а. с. 60 - 62).

В апеляційній скарзі представник АТ «Укрсоцбанк» - адвокат Байрамов О.В. просить ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні вимог вказаної заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на незаконність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю вживати заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

18.03.2020 року до апеляційного суду надійшла заява представника АТ «Альфа Банк» адвоката Байрамова О.В. про відмову від вищенаведеної апеляційної скарги, в якій останній просить суд прийняти його відмову від апеляційної скарги в порядку частини четвертої статті 364 ЦПК України.

27.04.2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання вищевикладеної апеляційної скарги, в якій позивач просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Крім того, 27.04.2020 року від представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. надійшла заява про підтримку вищевикладеної апеляційної скарги, в якій останній просить не розглядати заяву представника АТ «Альфа Банк» адвоката Байрамова О.В. про відмову від вказаної апеляційної скарги.

За правилами частин четвертої, шостої статті 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно частини п`ятої статті 206 ЦПК України, суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З огляду на вищевикладене, вбачаючи вищевикладену конфліктність, різнобічність вимог заяв учасників справи, колегія суддів вважає за необхідне не приймати до розгляду заяву представника АТ «Альфа Банк» адвоката Байрамова О.В. про відмову від вищенаведеної апеляційної скарги.

28.04.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. про розгляд справи в порядку письмового позовного провадження за відсутності останнього.

Між тим, 28.04.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. про відкладення, призначеного на 30.04.2020 року, розгляду справи.

Вказане клопотання представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Щодо посилань представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. у клопотанні про відкладення розгляду справи на розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» (зі змінами), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. Відповідно до наявного у справі поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції АТ «УкрСиббанк» отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги 21.11.2019 року. Судову повістку щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції 30.04.2020 року - 17.02.2020 року. В апеляційній скарзі апелянтом викладено правову позицію в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2020 року заяву АТ «Альфа Банк» про залучення до участі у справі правонаступника задоволено. Залучено АТ «Альфа Банк» до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк».

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішенні питання про забезпечення позову, освідомленість учасників справи про розгляд справи, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявність клопотання саме представника АТ «Альфа Банк» адвоката Борщенка К.Ю. про розгляд справи за його відсутності, колегія вважає, що клопотання представника АТ «УкрСиббанк» - адвоката Захожої Д.А. про відкладення розгляду справи не підлягає розгляду. Справу можливо розглянути за відсутності її учасників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам законодавства.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що знайшли своє підтвердження доводи позивачки про наявність звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виготовленого 16 травня 2019 року ПП «БРОКБІЗНЕСКОНСАЛТ», за яким виконано грошову оцінку земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № НОМЕР_2 :02:001:0178, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № 1799 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею - 0,076 га.

Однак, як зазначає ОСОБА_1 у поданій до суду заяві про забезпечення позову, в оспорюваному звіті не враховано наявність на земельних ділянках об`єкта незавершеного будівництва - садового будинку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна, а саме земельних ділянок: кадастрові номери № :02:001:0177, № :02:001:0178, які належать на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки № 1799 «б», 1799 «в» (з урахуванням земельних поліпшень), загальною площею - 0,076 га., в рамках проведення виконавчого провадження ВП № 59114317, утруднить виконання або взагалі унеможливить виконання можливого рішення суду, оскільки спірне майно буде реалізоване на електронних торгах 22.08.2019 року за ціною, визначеною в звіті, яку позивач вважає необґрунтовано заниженою та без врахування, розташованого на земельних ділянках об`єкта незавершеного будівництва - садового будинку.

Таким чином, суд першої інстанції зробив висновок про те, що заявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна гарантує виконання можливого рішення суду про задоволення позову (а. с. 60 - 62).

Апеляційний суд не погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України, згідно приписів якої забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, учасниками справи не заперечується, наявність виконавчого провадження ВП № 59114317 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк»заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 вищевказану заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що в рамках проведення виконавчого провадження ВП № 59114317 спірне майно буде реалізоване на електронних торгах за ціною, визначеною в звіті, яку позивач вважає необґрунтовано заниженою та без врахування, розташованого на земельних ділянках об`єкта незавершеного будівництва - садового будинку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час дії спірних правовідносин) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до матеріалів справи, а саме копій передавального акту від 15.10.2019 року та протоколу № 4/2019 позачергових загальних зборів АТ «Альфа Банк» від 15.10.2019 року, детальної інформації про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, АТ «Альфа Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2020 року заяву АТ «Альфа Банк» про залучення до участі у справі правонаступника задоволено. Залучено АТ «Альфа Банк» до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк».

Заборона проводити електронні торги та зупинення реалізації арештованого нерухомого майна порушує права АТ «Альфа Банк», як стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржуване судове рішення не можна визнати законним та обґрунтованим.

Вказана вище правова позиція є відображенням правової позиції Верховного Суду, яку викладено у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 362/1102/19.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 211/129/18 судом касаційної інстанції викладено правовий висновок про те, що забороняючи державному виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії з виконання виконавчого напису, суди не звернули уваги на права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

У вказаній у попередньому абзаці постанові Верховний Суд зазначив про незаконність заборони державному виконавцю виконувати виконавчі дії, що по суті має наслідком зупинення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вищевказаної заяви про забезпечення позову є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга АТ «Укрсоцбанк», подана представником - адвокатом Байрамовим О.В., правонаступником якого є - АТ «Альфа Банк», є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк», поданою представником - адвокатом Байрамовим Олександром Володимировичем, правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа Банк», задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2019 року про забезпечення позову - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова