Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Очеретуватської сільської ради, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Очеретуватської сільської ради, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 .

За життя нею не був складений заповіт. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із:

-земельної ділянки розміром 0,154 га з цільовий призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлій їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ДП № б/н, виданого Очеретуватською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення III сесії 22 скликання Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №ХХІІ 3-12 від 05.04.1995 р.;

-житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.1994 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері ОСОБА_2 позивачеві, як спадкоємиці за законом першої черги, стало відомо, що вищевказаний Державний акт не був зареєстрований в установленому порядку: відсутній державний реєстраційний номер та відсутня печатка Очеретуватської сільської ради.

06.12.2019 р. позивач звернулась до державного нотаріуса Магдалинівської ДНК стосовно видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у їх видачі та надано за роз`яснення. Також при перевірці інших документів, виявилось, що у позивача був відсутній договір купівлі-продажу житлового будинку, який безпосередньо й посвідчує її право власності, а був лише технічний паспорт на житловий будинок. Тому у КП «Магдалинівське БТІ» позивач отримала завірену копію необхідного договору.

На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,154 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представником позивача надано до суду заяву в якій вона прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю позивача (а. с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 на праві власності належало наступне спадкове майно, а саме:

-земельна ділянка розміром 0,154 га з цільовий призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ДП № б/н, виданого Очеретуватською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення III сесії 22 скликання Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №ХХІІ 3-12 від 05.04.1995 р.;

-житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.1994 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14-15).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач 09 грудня 2014 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після матері ОСОБА_2 (а. с . 35).

Листом нотаріуса від 06 грудня 2019 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,154 га, яка належала ОСОБА_2 , у зв`язку із не заповненням граф державного акту та відсутністю гербової печатки (а. с. 36).

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті матері, прийняла спадщину, однак через відсутність необхідних реквізитів у правовстановлюючому документі, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка належала померлій ОСОБА_2 .

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та листом нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку із відсутністю необхідних реквізитів у правовстановлюючому документі. Крім того судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи відсутнє звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, яке належало спадкодавцю та відповідна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що є обов`язковою умовою для звернення до суду для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на житловий будинок, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , по праву спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-земельну ділянку площею 0,154 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 15 липня 1998 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 травня 2020 року.

Суддя Т.А.Ковальчук