Справа № 274/526/20
Провадження № 2/0274/949/20
Рішення

Іменем України

06.05.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючогосудді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В с т а н о в и в :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстровано 01.08.2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 378; призначити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь, на утримання двох дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 800,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.08.2009 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу в них народилось двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, порозуміння між ними немає. В родині відбувалися постійні сварки та конфлікти, які негативно вливали на її та дітей психоемоційний стан. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, що призвело до розпаду подружніх відносин. Вказала, що наразі шлюб вважає вичерпним, примирення між ними є неможливим. Крім того відповідач ухиляється від покладеного на нього обов"язку утримувати своїх дітей, зовсім не надає матеріальної допомоги, вона на даний час перебуває у декретній відпустці та отримує соціальну допомогу у розмірі 860,00 грн., щомісячно. На неодноразові звернення щодо добровільної сплати аліментів в добровільному порядку відповідач не реагує, тому вона вимушена звертатися до суду із даним позовом.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач, також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, заперечує проти розірвання шлюбу, решту позовних вимог визнає. У встановлені судом строки відзиву на позовну заяву не подав.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 01.08.2009 року зареєстрували шлюб в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 378 ( а.с. 8).

Від шлюбу мають малолітніх дітей : ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 12-13).

Згідно довідки, виданої Бердичівським МУПСЗН 22.01.2020 року за № 117. ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Бердичівському МУПСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. ( а.с.15).

Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вказане, та те, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) , то вказані вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд виходить з такого.

Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка і на дитину, як з батька.

Положенням ч. 6 ст.84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, можливості чоловіка надавати таке утримання. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд дійшов висновку про спроможність відповідача платити аліменти як на утримання малолітніх дітей так і на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, окрім соціальної допомоги в розмірі 860,00 грн., щомісячно, приходить до висновку про задоволення позовних вимог і з відповідача на користь позивачки, на її утримання, необхідно стягнути аліменти у розмірі 800 гривень 00 коп, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн., та на користь позивачки понесені нею судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу - 840,80 грн. ( а.с.7).

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81,141,206,258-259,263-265,268,273,354,430 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112,84,180-183, СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 01.08.2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 378, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей : ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки його заробітку ( доходу), але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на її утримання, в розмірі по 800,00 грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі щомісячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий Т.М. Вдовиченко