Справа № 128/299/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.

при секретарі Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ОСОБА_3 :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 в смт. Стрижавка Вінницького району. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1,8255 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 010090009, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318226 від 6 травня 2005 року виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 11 лютого 2005 року, №157. Згідно заповіту від 17 лютого 2005 року земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів, заповів позивачу по справі ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради та зареєстровано в реєстрі за №24. Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 , який спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які від відмолись від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_2 . Вказує, що він встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті ОСОБА_4 не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Даний термін зазначає, що пропустив з поважних причин, в зв`язку з хворобою гіпертонічна хвороба 1 стадії 1 ступеню з симпато-адреналовим кризами. Сінусова тахикардія. Цефалгічний, асмоневробичний синдром з 15.09.2005 року по 17.03.2006 р..Таким чином вважає, що пропустив передбачений законом шестимісячний термін з поважних причин, тому має право звернутися до суду з даною заявою про продовження терміну, достатнього для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене позивач звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просить слухати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, за якою слухання справи просить проводити за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 в смт. Стрижавка Вінницького району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.09.2005 року (а.с.6).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 1,8255 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 010090009, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №318226 від 6 травня 2005 року виданий на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 11 лютого 2005 року, №157 (а.с.9).

Згідно заповіту від 17 лютого 2005 року земельну частку пай сертифікат серії ВН №0419972 розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів, заповів ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчений заступником сільського голови Мізяківсько-Хутірської сільради та зареєстровано в реєстрі за №24 (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті ОСОБА_4 не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.01.2020 року за вих. № 158/02-31 (а.с.10).

Даний термін ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, в зв`язку з хворобою гіпертонічна хвороба 1 стадії 1 ступеню з симпато-адреналовим кризами. Сінусова тахикардія. Цефалгічний, асмоневробичний синдром з 15.09.2005 року по 17.03.2006 р..(а.с. 11).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.01.2020 року, виданою державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, встановлено факт звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті розпорядилася належним майном, склавши заповіт. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, що не відмовилась від спадкового майна та вирішила його прийняти. Проте, останній в силу життєвих обставин пропустив законодавчо визначений строк для прийняття спадщини.

У пункті 24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом, позивач як на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини посилається на те, що він не знав і не міг знати про існування заповіту вчиненого на його ім`я померлим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 636/2510/17.

Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» ( possessions ) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» ( existing possessions ).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд вважає, що пропуск строку позивачем для прийняття спадщини, яке складається із нерухомого майна, на яке інші особи, окрім позивача, не претендують, пов`язане із правом володіти і користуватися майном, а тому є перешкодою для позивача у користуванні власністю, що входить до складу спадщини, що в свою чергу є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , поважними, а тому ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1270,1272, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 , до нотаріальної контори, терміном 3 (три) місяці, з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 04.05.2020.

учасники судового провадження:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя І.А. Ганкіна