Справа № 202/2471/20
Провадження № 2-з/202/49/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

4 травня 2020 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Мазниці Х.О., розглянувши в судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка подана представником позивача - адвокатом Хачатуровою Іриною Олександрівною, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 88000 доларів США та 3 % річних за користування грошовими коштами в розмірі 2182 долари США.

Представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 в межах суми заявлених позовних вимог без обмеження або позбавлення права користування ним із забороною відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об`єкту щодо наступного нерухомого майна:

- 1-кімнатної житлової квартири площею 116,6 кв.м. (реєстраційний номер 30281935), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- домоволодіння, земельна ділянка площею 471 кв.м. (реєстраційний номер 36952740) за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути суму боргу, має намір розпорядитися належним йому майном. Отже, невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення в разі задоволення позову, оскільки існує ризик відчуження майна, за рахунок якого може бути виконано судове рішення у разі задоволенні позову.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, цивільним процесуальним законодавством визначено такі окремі самостійні види забезпечення позову як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та заборона вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів,співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами,забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

Так, суд враховує, що між сторонами у справі виник спір щодо повернення позики в сумі понад 2 млн. грн. і існує реальна загроза відчуження відповідачем належного йому майна, за рахунок якого можливо виконати рішення суду в разі задоволення позову, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання такого рішення суду та ефективне поновлення прав та інтересів позивача.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира площею 116,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 30281935).

Обираючи конкретний вид забезпечення позову, який підлягає застосуванню, суд бере до уваги, що зазначена квартира не є предметом спору між сторонами, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017 року (справа № 760/21528/17, провадження 1-кс/760/14657/17) на неї вже накладено арешт за клопотанням Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України з метою забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні.

За таких обставини суд вважає можливим застосувати заходи забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 , в тому числі через представників, вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням квартирою площею 116,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна НОМЕР_1 5), оскільки в разі припинення попереднього обтяження цього майна відповідач має об`єктивну можливість у будь-який час ним розпорядитися.

На переконання суду, саме такий вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та не порушуватиме як права відповідача, так і інтереси інших осіб, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер - до вирішення судом спору та не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна, не призводить до понесення ним додаткових витрат, не позбавляє права користування житлом. Крім того, такий захід забезпечення позову не перешкодить конфіскації майна у разі її застосування у кримінальному провадженні.

Разом із тим, відсутні законні підстави для накладення арешту на домоволодіння, земельну ділянка площею 471 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (пошук за об`єктом) зазначене майно відповідачу не належить, власником такого майна з 2013 року є ОСОБА_4 . Тож забезпеченням позову в цій частині будуть безпідставно обмежені права третьої особи, яка не є учасником справи.

Таким чином, заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, яка подана представником позивача - адвокатом Хачатуровою Іриною Олександрівною, задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , в тому числі через представників, вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням квартирою площею 116,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 30281935).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дані позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.Ю.Марченко