Справа № 189/374/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.05.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.,

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації смертей 27.11.2007 року зроблений відповідний актовий запис за № 254. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка, площею 5,6459 га., що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий № :01:015:0224, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 066791, виданий 01.10.2003 року Покровським районним відділом земельних ресурсів. На випадок смерті померла склала заповіт, єдиним спадкоємцем померлої згідно заповіту стала її дочка та відповідачка ОСОБА_2 . В ході оформлення спадщини заяву про прийняття спадщини також подала рідна сестра відповідачки ОСОБА_4 , оскільки мала обов`язкову частку в спадщині як пенсіонер. 10.06.2008 року відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 2155 на ѕ частки земельної ділянки, площею 5,6459 га., що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області кадастровий № :01:015:0224, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 № 066791, виданий 01.10.2003 року Покровським районним відділом земельних ресурсів. В лютому 2020 року позивачка дізналася, що її тітка ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та так і не дооформила свою частку в спадщині після померлої бабусі ОСОБА_3 . Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, позивачка дізналася, що після смерті її тітки ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, тобто спадкоємців у неї не має. Від відповідачки вона дізналася, що остання відмовляється від належної спадщини, і не збирається оформляти спадкові права на ј частку вказаної земельної ділянки, а тому вона є єдиним спадкоємцем померлої, як її єдина онука. Після цього, позивачка звернулася до нотаріуса з питанням про оформлення спадщини на ј частку вище наведеної земельної ділянки після смерті її бабусі ОСОБА_3 і їй було роз`яснено, що у зв`язку з втратою оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка і є спадковим майном, потрібно в судовому порядку визнавати право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В зв`язку з відсутністю оригіналів документів на ім`я померлої ОСОБА_3 , а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 № 066791, виданий 01.10.2003 року, позивачка не має можливості оформити спадкові права на ј частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,6459 га., кадастровий номер :01:015:0224, та оскільки на даний час вона не являється власником вище наведеного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації права не можлива. Між тим, ј частка земельної ділянки, площею 5,6459 га, яка є предметом позову не відноситься до комунальної власності будь якої територіальної громади та не відноситься до земель державної власності, оскільки вказана земельна ділянка передана у приватну власність на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Вказане спадкове майно не визнано відумерлим, а відповідно до Закону може бути прийняте позивачкою у спадщину. У зв`язку з чим, позивачка просить визнати за нею право власності на 1/4 земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,6459 га., кадастровий № :01:015:0224, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 № 066791, виданий 02.10.2003 року Покровським районним відділом земельних ресурсів.

В судове засідання сторони не прибули, надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 06.02.1969 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 4).

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 07.01.1989 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали шлюб 07.01.1989 року, актовий запис № 04. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 7).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 10.01.2018 року вбачається, що після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила своє прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 8).

З копії паспорта, серії НОМЕР_5 , виданого 13.02.1997 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області вбачається, що він виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 , виданого 27.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 254 (а.с. 9).

Як вбачається з копії заповіту від 18.12.2003 року, ОСОБА_3 житловий будинок в с. Орестопіль Покровського району Дніпропетровської області, господарські будівлі і земельну ділянку біля вищевказаного будинку заповіла в рівних долях ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , земельну ділянку розташовану на території Великомихайлівської сільської ради і підтверджену відповідним актом на право власності на земельну ділянку заповіла повністю ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 9 від 19.02.2020 року, батьками ОСОБА_14 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 11).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 19.02.2020 року вбачається, що після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_14 змінила своє прізвище на « ОСОБА_15 » (а.с. 12).

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_7 , виданого 19.02.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 38 (а.с. 13).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59401057 від 13.02.2020 року, виданої приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Головко М.Г. встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася (а.с. 14).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 10 червня 2008 року, спадкоємцем ѕ частки зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є її дочка ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке у вказаній частці видане свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 5,6459 га в межах згідно з планом, розташованої на території Великомихайлівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 066791, виданий 01.10.2003 р. (а.с. 15).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 № 066791, ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації № 186-р від 19.06.2003 року, є власником земельної ділянки, площею 5.6459 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 16).

З Інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що власником земельної ділянки кадастровий № :01:015:0224, площею 5.6459 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області є ОСОБА_3 (а.с. 17).

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_8 , право власності на ј частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,6459 га., кадастровий номер :01:015:0224, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 № 066791 виданого 01.10.2003 року Покровським районним відділом земельних ресурсів.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.С. Пустовар