Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/133/20
провадження: 2/614/52/20
категорія: 68

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

13.05.2020

Справа №614/133/20

смт. Борова Борівського району Харківської області

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини

за участю учасників справи:
позивача: не з`явилася,

відповідача: не з`явився

У С Т А Н О В И В :
1. Короткий зміст позовних вимог
17.02.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в якій позивач просила розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з лютого 2020 року і до повноліття дитини.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_3 посилається на наступні обставини.

07.07.2012 між сторонами по справі зареєстровано шлюб у Гороховатській сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис № 01.

Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приблизно з квітня 2013 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Дитина увесь цей час проживала разом з позивача та після розірвання шлюбу з нею і залишиться.

Спір про розділ майна між сторонами відсутній.

Відповідач добровільно жодного разу кошти на утримання дитини не надавав. Дитину позивач повністю утримувала і утримує самостійно, в зв?язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини.

Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки між ними з 2013 року повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного, вони проживають окремо, у відповідача власне приватне життя.

Надання строку для примирення, а також збереження шлюбу є неможливим, протирічитиме моральним засадам суспільства та інтересам кожної із сторін.

2. Позиції учасників справи
Ухвалою судді від 07.04.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.

23.04.2020 до Борівського районного суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого, останній просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу та відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При прийнятті рішення відповідач просить взяти до уваги його позицію стосовно стягнення з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліментів у розмірі ј частини від всіх видів заробітку. У відзиві відповідач посилається на наступні обставини. Позивач з моменту укладення шлюбу не працювала і не працює та не зазначає за які кошти утримує сина. Також, ОСОБА_3 не додала до позову жодних квитанцій, розрахункових документів, які б підтверджували її витрати на дитину. Відповідач є військовослужбовцем ЗСУ і на теперішній час розмір його заробітної плати становить 10 501.61 грн. При цьому, відповідач не має власного житла, проживає в житловому будинку, який належить його матері, не має у своєму володінні (користуванні) земельних ділянок. Відповідач має хронічні захворювання, для лікування яких йому потрібно купувати дорогі ліки.

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, про що надала відповідну заяву.

Представник відповідача надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги задовольнити частково, з урахуванням наданого відзиву.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи
Судом встановлено, що 07 липня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

З копії довідки № 4/3092 від 05.09.2017 виданої військовою частиною НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно в періоди з 09.10.2016 по 26.10.2016 безпосередньо брав участь в АТО (а.с.55). Згідно копії довідки № 119 від 14.04.2020, виданої виконкомом Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56). Згідно копії довідки № 23 від 15.04.2020, виданої виконкомом Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_4 в своєму володінні (користуванні) земельних ділянок не має (а.с.57). З копії договору купівлі-продажу від 12.08.2019 вбачається, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 (а.с.59). З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що з 05.10.2019 по 15.04.2020 ОСОБА_4 отримав дохід у вигляді заробітної плати в сумі 90 063.72 грн. (а.с.60).

4. Релевантні джерела права та акти їх застосування
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

викладені наступні правові позиції.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

5. Мотиви, з яких суд виходить при ухваленні рішення
На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Крім того, як встановлено судом, на вихованні та утриманні позивача перебуває спільна неповнолітня дитина сторін. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому, згідно вимог чинного законодавства, батьки мають рівні права та обов?язки щодо дитинии, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина.

На підставі наданих доказів, враховуючи позиції сторін, норми чинного законодавства, згідно яких на одну дитину встановлено до стягнення одну четверту частину доходу платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі однієї четвертої частини його заробітку.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи
Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття підлягають частковому задоволенню.

При визначенні розміру аліментів судом враховано майновий стан отримувача аліментів, платника аліментів, його стан здоров?я. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що відповідач взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини всіх його видів доходу (заробітку), суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини всіх його видів заробітку щомісячно.

02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого розділ XII "Прикінцеві положення" Цивільно-процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 197, 211, ч. 2 ст. 247, 264, 265, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.104,105,110,112,114,141,150,160,161,180,181,182 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) і ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) зареєстрований 07 липня 2012 року у виконавчому комітеті Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області, актовий запис № 01 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 17.02.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 840.80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, направити до Борівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ст.115 СК України.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня закінчення дії карантину апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.