Справа № 569/6608/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 травня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Смолій Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. про визнання договору дарування недійсним.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення даного позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 575/1000 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Свою заяву мотивує тим, що існує вірогідність відчуження відповідачем майна третім особам, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому ускладненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із встановлених обставин, зважаючи на наявність достатньо обґрунтованого припущення, що відповідач, будучи власником спірного майна, може відчужити його, виконання можливого рішення суду внаслідок цього може значно утруднитись або стати неможливим, суд погоджується, що достатнім та адекватним заходом забезпеченням позову є арешт спірного майна, а саме кімнат 575/1000 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу у справі ОСОБА_2 .

Такий спосіб забезпечення позову відповідає предмету позову та не зумовить фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

А отже, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози ускладнення чи можливості невиконання рішення суду у зв`язку з чим, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та забезпечити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258, 260-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. про визнання договору дарування недійсним- задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. про визнання договору дарування недійсним, а саме накласти арешт на 575/1000 частки житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя -