Справа № 404/7149/19
Номер провадження 4-с/404/51/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, субєкт оскарження- Управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівна, Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: Гнідинцівський нафтопереробний завод ПАТ Укрнафта, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, якою просить поновити йому строк на подання скарги та скасувати арешт банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк.

Скаргу мотивує тим, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. від 12.12.2018 року накладено арешт на рахунки №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 в АТ Ощадбанк, МФО 323475 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 . Проте рахунок № НОМЕР_1 призначений для отримання пенсії, що є єдиним джерелом доходу, яке він має.

Крім того, просить поновити пропущений строк для подання скарги, оскільки зазначену постанову він не отримував, про наявність арешту дізнався в середині березня 2019 року, коли намагався отримати пенсію. Після цього він звернувся до пенсійного фонду для отримання реквізитів рахунку на який нараховується пенсія, дана відповідь йому була необхідна для оскарження дій виконавця через безпосереднього керівника. Проте, листом ДВС № 16530 від 04.04.2019 року йому було відмовлено, який він отримав 24.04.2019 року. 06.05.2019 року він звернувся до Кропивницького окружного адміністративного суду, однак ухвалою від 07.05.2019 року відмовлено у відкритті провадження та було рекомендовано звернутися до суду загальної юрисдикції. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2019 року також відмовлено у відкритті провадження, дана ухвала була залишена в силі постановою Кропивницького апеляційного суду від 12.09.2019 року, яку він отримав 26.09.2019 року. Крім того зазначив, що арешт рахунку для нарахування пенсії носить постійний, системний характер, таким чином його права порушуються системно і на даний час.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду скарги на дії державного виконавця.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 жовтня 2019 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які боржник усунув.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2019 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 року залучено до участі у справі головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівну та Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Витребувано із Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області: належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №51739568 з примусового виконання виконавчого листа №1-1 2004 р. виданого 29.11.2004 року.

Від Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Л.П. до суду надійшли письмові заперечення на скаргу, у її задоволенні просила відмовити. Вказала, що постановою від 27.02.2019 року заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Журавко В.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-1 2004 р. від 29.11.2005 р. військового місцевого суду Миколаївського гарнізону про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ "Укрнафта" заборгованості в розмірі 353 439,91 грн. передано з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області. У відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на виконанні перебувало виконавче провадження № 51739568 з примусового виконання виконавчого листа № 1-1 2004 р. від 29.11.2005 р. військового місцевого суду Миколаївського гарнізону про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ "Укрнафта" заборгованості в розмірі 353 439,91 грн. В ході примусового виконання зазначеного рішення, державним виконавцем виявлено рахунки боржника - ОСОБА_1 , відкриті в трьох банківських установах, зокрема, рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», на який відповідною постановою державного виконавця від 12.12.2018 року накладено арешт.

Окрім того, постановою про арешт коштів боржника від 12.12.2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться, зокрема, на рахунку № НОМЕР_1 всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонена ЗАКОНОМ, та належать боржнику. Таким чином, державний виконавець зазначив застереження щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонена законом. Матеріали виконавчого провадження не містили жодних відомостей стосовно того, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» відкрито виключно для зарахування пенсійних виплат (про зазначене не повідомлялося ні банківською установою, ні боржником).

Крім того, зазначила, що скаржнику суди неодноразово вказували на невірно обраний порядок оскарження постанови від 12.12.2018 року, та вважає, що причини пропуску строку на подання скарги на рішення державного виконавця є не поважними. Вважає, що прийнято державним виконавцем оскаржуване рішення відповідно до вимог чинного законодавства про виконавче провадження, в межах його повноважень, а також відсутні підстави вважати, що при проведенні примусового виконання вищевказаного рішення суду було порушено права скаржника (боржника), а отже відсутні законні підстави для прийняття до розгляду та задоволення поданої скарги (т.с. 1, а.с.60-61).

Начальником Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20 січня 2020 року на адресу суду направлено належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № 51739568 (т.с. 1, а.с. 64-241).

В судове засідання , після оголошеної перерви, представник боржника на електронну адресу суду, направив заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Стягувач-Гнідинцівський нафтопереробний завод ВАТ Укрнафта та Управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівна, Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), їх представники в судове засідання не зявились, повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України подальше фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог скарги, з наступного.

Згідно положень ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Аналогічні приписи містяться у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 16 постанови Пленуму ВССУ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії бо бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», строки, визначені ст. 385 ЦПК України, є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Отже, суд вважає, що є всі підстави для поновлення строку для подання скарги на оскарження рішення державного виконавця, а саме: скасування арешту банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк.

Так, відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», статтею третьою якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 22 липня 2016 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Дворовенко М.П. винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1-1 виданого 29.11.2005 року Військовим м/с Миколаївського гарнізону про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ «Укрнафта» заборгованості в розмірі 353 439,91 грн., залишок боргу становить 352 975,24 грн. ВП № НОМЕР_4 (т.с. 1, а.с. 71).

Згідно постанови заступника начальника головного територіального управління юстиції з питання державної виконавчої служби- начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Журавко В.М. від 01 березня 2018 року матеріали виконавчих проваджень, в тому числі №51739568 передано з Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Кіровоградській області (т.с. 1, а.с. 75).

13 березня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області прийнято виконавче провадження №51739568 з примусового виконання виконавчого листа №1-1 виданого 29.11.2005 року Військовим м/с Миколаївського гарнізону про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ «Укрнафта» заборгованості в розмірі 353 439,91 грн., залишок боргу становить 352 975,24 грн. ВП № НОМЕР_4 (т.с. 1, а.с. 79).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 зазначеного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В той же час, відповідно до пункту 21 зазначеної частини статті Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 має відкриті рахунки в Філії Кіровоградського обласного управління АТ Ощадбанк- № НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , МФО -323475 (т.с.1, а.с. 100,149).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівною ВП № 51739568 від 12.12.2018 року накладено арешт на грошові кошти в розмірі 387 239 грн. 13 коп., що містяться на рахунках №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_3 в АТ Ощадбанк, МФО 323475 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1 а.с. 152).

Згідно постанови заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Журавко В.М. від 27.02.2019 року виконавче провадження № 51739568 з примусового виконання виконавчого листа № 1-1 2004 р., виданого військовим місцевим судом Миколаївського гарнізону 29.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ Укрнафта заборгованості в розмірі 353 439,91 грн. - передано з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (т.с. 1, а.с. 211).

29 березня 2019 року на звернення ОСОБА_1 від 20 січня 2019 року начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області його повідомлено, пенсія перераховується в АТ«Ощабанк», о/р № НОМЕР_1 (т.с. 1, а.с. 8).

Боржник звернувся до Фортечного відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування арешту арешту із пенсійного рахунку, на що отримав листа № 16530 від 04.04.2019 року про те, що для зняття арешту з рахунків, в рамках виконавчого провадження рекомендовано звернутися до суду (т.с. 1, а.с. 234).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Окрім того, аналіз норм розділів VII i IX Закону України «Про виконавче провадження», а також Додатку до Закону (Перелік майна, на яке не може бути звернуте стягнення…) свідчить про те, що Закон не містить категоричної безумовної заборони звернення стягнення на пенсію боржника.

Пунктом 8 розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Ощадбанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , в тому числі із пенсії повинно було повідомити інформацію щодо рахунків зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від банку на адресу державного виконавця не надходило.

Так, 11 січня 2019 року заступником голови правління АТ «Ощадбанк» за вих..№46-07224/77465 на виконання постанови про арешт коштів боржника за ВП №51739568 від 12.12.2018 року повідомлено, що накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , залишок на рахунках № НОМЕР_2 - 0,00 грн., № НОМЕР_1 - 0,00 грн., № НОМЕР_5 - 11,23 грн., № НОМЕР_3 - 0,00 грн. (т.с. 1, а.с. 171).

Враховуючи вищевикладене, державний виконавець постановою від 12.12.2018 року визначила банківській установі, яка виконує рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством.

Разом з цим, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», Конституції України громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Держава гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

У зв`язку з цим розділом ІХ Закону України "Про виконавче провадження" визначено особливості звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Так, ст.ст. 68, 69 Закону визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 70 Закону визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівною ВП № 51739568 від 22.12.2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Здійснювати відрахування із заробітної плати боржника в розмірі 20 % до повного погашення боргу в сумі 351 895,14 грн. та виконавчого збору в сумі 35 343,99 грн., а всього: 387 239,13 грн. Встановлено згідно відповіді на запит Пенсійного фонду України боржник отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (т.с. 1, а.с. 160).

Як вбачається із звіту Головного управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про здійснені відрахування та виплати з виплати пенсій №10 щодо ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_7 за постановою від 22.12.2018 року №517395 за період з 01 лютого 2019 року по 31 березня 2019 року утримана сума- 191,54 грн. (10 % стягнення) (т.с. 1, а.с. 230).

Судом встановлено, що відкритий у АТ Ощадбанк на ім`я ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 не віднесений до рахунків, на який заборонено накладення арешту.

Однак, на вказаний рахунок ОСОБА_1 нараховується пенсія, накладення арешту порушує його права на пенсійне забезпечення, гарантовані Законом України «Про пенсійне забезпечення», Конституцією України.

Тому, предметом скарги не є правомірність накладення арешту на грошові кошти, як помилково вважає державний виконавець, а є бездіяльність щодо незняття арешту після звернення боржника і повідомлення про накладання арешту на його пенсію.

Статтею 59 Закону України Про банки і банківську діяльність передбачено, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунок, на який перераховується пенсія ОСОБА_1 , є протиправним, оскільки унеможливлює отримання ним коштів, а відтак подана скарга є обґрунтованою та для відновлення порушених прав підлягає задоволенню частково щодо скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівни про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 51739568 з примусового виконання виданого 29 листопада 2005 року Військовим місцевим судом Миколаївського гарнізону виконавчого листа № 1-1 2004 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського нафтопереробного заводу ВАТ Укрнафта заборгованості в розмірі 353 439,91 грн., в частині накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на картковому рахунку № НОМЕР_1 (пенсійний рахунок) відкритому в АТ Ощадбанк, МФО 323475.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 447-449 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Cкаргу боржника ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, субєкт оскарження- Управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівна, Фортечний відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: Гнідинцівський нафтопереробний завод ПАТ Укрнафта- задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Борисенко Любов Петрівни про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 51739568 з примусового виконання, виданого 29 листопада 2005 року Військовим місцевим судом Миколаївського гарнізону виконавчого листа № 1-1 2004 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Гнідинцівського газопереробного заводу ВАТ Укрнафта заборгованості в розмірі 353 439,91 грн., в частині накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на картковому рахунку № НОМЕР_1 (пенсійний рахунок) відкритому в АТ Ощадбанк, МФО 323475.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду- якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 08 .05.2020 року

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська