1Справа № 335/1816/20 2/335/1183/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., розглянувши у залі суду у місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Будівельник Запоріжжя, ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 та його брат - відповідач по справі ОСОБА_2 .

Після смерті батька позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та відповідач ОСОБА_2 подав нотаріусу письмову заяву про відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_1 .

В подальшому позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 26.02.2020 року у оформленні спадкових прав йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, з огляду на це, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду 23.04.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, витребувано докази у справі - від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Тетяни Михайлівни засвідчену належним чином копію спадкової справи № 22/2020, заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяв по суті справи від сторін у справі не надходило.

Представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСББ „Будівельник Запоріжжя у судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої, просить розглянути справу на підставі наявних матеріалів, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. у судове засідання не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

У зв`язку із неявкою всіх учасників процесу, на підставі ст.ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.02.2020 року, актовий запис № 409 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку було набуто ним за життя, у зв`язку із виплатою пайового внеску на квартиру, відповідно до ст. 15 Закону України „Про власність від 07.02.1991 року, який діяв на той час, що підтверджується Довідкою ЖБК „Будівельник № 2 від 18.01.1981 року (а.с. 15).

Згідно із Деталізованою інформацією про юридичну особу ОСББ „Будівельник Запоріжжя є правонаступником ЖБК „Будівельник (а.с.17-21).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 8. (а.с. 8), який прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою ОСББ „Будівельник Запоріжжя від 12.02.2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є відповідач у справі ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1359. (а.с. 9), який відмовився від спадщини після смерті батька ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією заяви, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. (а.с. 11), оригінал якої зберігається в матеріалах спадкової справи № 22/2020.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи № 22/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що єдиним спадкоємцем спадкового майна після померлого є позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України, який прийнявши спадщину, а оформити її через нотаріальну контору не має можливості з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 26.02.2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 13-14).

На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, та обґрунтованості позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину та є єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 , а відтак на законних підставах набув права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 „Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Таким чином, обрані позивачем способи захисту його прав передбачені законом і відповідають йому.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини підлягає використанню національними судами України як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі „Онерільдіс проти Туреччини Європейський суд з прав людини визнав, що поняття „майно охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні „законне сподівання стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі „Ятрідіс проти Греції зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, та суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-82, 247,258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Будівельник Запоріжжя (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 1), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ), третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна (адреса: АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.05.2020 року.

Суддя: В.В. Калюжна