провадження № 22-ц/824/7549/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року по справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 , через представника - ОСОБА_2 подав 13.04.2020 року до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Для забезпечення апеляційного розгляду, перевірки обставин справи, дотримання строків на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, перевірки правових підстав для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, Київським апеляційним судом 14 квітня 2020 року було надіслано запит на електронну адресу Дніпровського районного суду м. Києва про витребування цивільної справи №755/16868/15-ц за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29 квітня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла вказана цивільна справа №755/16868/15-ц.

Разом з тим, судом встановлено, що у матеріалах цивільної справи наявна апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, яка є аналогічною за змістом апеляційній скарзі поданій до Київського апеляційного суду 13.04.2020 року.

Таким чином в матеріалах справи, наявні дві аналогічні апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає такі апеляційні скарги одним процесуальним документом, який є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та вказує на те, що постійно проживає на території Великобританії, в`їхав на територію України 15.03.2020 року, про оскаржувану ухвалу дізнався 09.04.2020 року зі слів приватного виконавця та ознайомився з її змістом у Єдиному реєстрі судових рішень.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на відповідність вимог ст. 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає таким вимогам та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року направлено сторонам 21.02.2020 року, а 24.02.2020 року оприлюднено в Єдиному реєстрі судових рішень (а.с. 166).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду подано 13.04.2020 року, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження. При цьому, суд критично оцінює позицію апелянта, який у свої скарзі порушує питання про поновлення пропущеного строку, стверджуючи, що постійно проживає на території Великобританії, в`їхав на територію України 15.03.2020 року, оскільки наданий дозвіл на проживання не підтверджує час перебування за кордоном та неможливість ознайомлення із судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.2 та п.6 частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання поважними зазначених причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення. Апелянту необхідно надати письмові докази, що підтверджують поважність пропуску процесуального строку, а у разі неможливості їх надання - зазначити інші підстави для поновлення строку, та як безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки за правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, апеляційну скаргу слід залишити без руху та запропонувати скаржнику в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути вказані недоліки.

Керуючись ст.ст. 136,185, 356, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.