Справа № 168/957/19
Провадження № 2/168/61/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей за рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року.

Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 15 червня 2018 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 29 березня 2016 року. Зазначає, що стягуваних аліментів їй не вистачає для належного забезпечення потреб дітей, просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2300, 00 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в уточненому розмірі, зокрема просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав суду відзив та заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав в уточненому розмірі, проти задоволення позову не заперечив. Крім того у відзиві зазначив та підтвердив доказами, що не має регулярного доходу та офіційного заробітку, допомагає позивачу утримувати дітей, регулярно сплачує аліменти у розмірі визначеному судовим рішенням, крім того перебуває у шлюбі, від якого має на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з статтею 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року, яке набрало законної сили, ухвалено стягувати із ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 29 березня 2016 року (аркуш справи 31 - 33).

Відповідно до вимог частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до частини 2 статті 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено: з 1 грудня 2019 року 1779, 00 гривень, з 01 січня 2020 року 1779, 00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років установлено з 1 грудня 2218, 00 гривень, з 01 січня 2020 року 2218, 00 гривень.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року розмір аліментів є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, які несе позивач.

Крім того відповідач, до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги в уточненому розмірі визнав. Разом з тим суд враховує ту обставину, що відповідач, окрім спільних дітей з позивачем, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу (аркуш справи 65).

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених частиною 9 статті 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі по 600 гривень на кожну дитину, на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів та статті 192 СК надано роз`яснення, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти на утримання неповнолітніх дітей у зміненому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з підпунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 гривні.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивача із позовом до суду в даній справі складає 768,40 гривень.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач, реалізувавши передбачене статтею 206 ЦПК України право, визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України, пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті за подання позову.

На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191, 192 СК України та керуючись статтями 13, 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук