Справа № 450/3673/19 Провадження № 2/450/606/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Мотивує позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 20 лютого 2015 року Пасіки-Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . Зауважує, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, добровільно матеріальну допомогу на утримання такої не надає, у зв`язку з чим вона змушена звертатися до суду з цим позовом. Повідомляє, що місце роботи відповідача їй невідоме, однак він працює на різних роботах та отримує дохід, сума якого їй також невідома. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 19 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, однак 23 березня 2020 року подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи як шляхом направлення кореспонденції на його поштову адресу, так і шляхом розміщення оголошення про його виклик у судове засідання на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року між сторонами Пасіки-Зубрицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 20 лютого 2015 року, актовий запис № 1.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02 січня 2019 року Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 755 від 21 жовтня 2019 року, виданої Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача з цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягає до задоволення.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 80 СК України встановлено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення

Позивач, заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання жодним чином не обґрунтувала її потреби у матеріальній допомозі.

Крім того позивачем не надано суду жодних належним та допустимих доказів, які підтверджували б спроможність відповідача надавати їй матеріальну допомогу у заявленому розмірі, а також не заявлено клопотань про витребування відповідних доказів з компетентних органів.

Частинами 1, 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовувала свої вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. У іншій частині позовних вимог слід відмовити.

За ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 247, 280-284, 289, 430 ЦПК України, ст.ст. 7, 75, 79, 80, 84, 150, 155, 180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Пустомитівським РС ГУДМС України у Львівській області 16 квітня 2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Кам`янка-Бузьким РВ УМВС України у Львівській області 24 вересня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя Мусієвський В.Є.