06.05.2020 Справа № 469/1001/19
2/469/290/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 - не з`явилась,
представник позивача адвокат Старчеус О.П. - не з`явилась,
представник відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль про скасування заборони на відчуження будинку,-
в с т а н о в и в:
За життя ОСОБА_2 усі зобов`язання за основним договором виконані у повному обсязі, тому позивач просила скасувати заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , яка накладена 30 березня 2006 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. на підставі ст.73 Закону України Про нотаріат та у зв`язку з посвідченням договору іпотеки до припинення договору іпотеки, реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі іпотек 3115779.
Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач та її представник адвокат Старчеус О.П. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені налженим чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.
Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним шляхом направлення судової повістки, відзив на позовну заяву суду не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 23 березня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу №544, посвідченого 27 грудня 2005 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області (а.с.22).
30 березня 2006 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» внесено запис №3115779 про заборону відчуження житлового будинку до припинення дії договору іпотеки, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14, 22-26).
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2010 року у справі №2-505/2010 за позовом ПАТ Райффайзен Банк Аваль розірвано договір кредиту №014/08-112/35803, укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ Райффайзен Банк Аваль; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль в рахунок заборгованості за кредитним договором 16743,46 грн. та судові витрати в сумі 287,43 грн. (а.с.15).

На підставі вказаного рішення суду 13 грудня 2010 року судом видано виконавчий лист №2-505/2010 про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості та судових витрат (а.с.16).

Як вбачається з постанови головного державного виконавця відділу ДВС Березанського РУЮ від 11 січня 2012 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-505, виданого 13 грудня 2010 року, закінчено у зв`язку з тим, що згідно з повідомленням стягувача ПАТ Райффайзен Банк Аваль від 11 січня 2012 року, заборгованість в сумі 17315,32 грн. погашена у повному обсязі (а.с.17).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 06 червня 2015 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 і прийняла спадщину після її смерті, що вбачається з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7, 19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п.2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01 січня 2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є; рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження порушує право позивача на спадкування, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено; вимога представника позивача адвоката Старчеус О.П. (а.с.21) про вирішення питання про виключення запису про обтяження відповідачем залишена без відповіді, чим не виконано вимоги частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 , яка накладена 30 березня 2006 року приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. на підставі ст.73 Закону України Про нотаріат та у зв`язку з посвідченням договору іпотеки до припинення договору іпотеки, реєстраційний номер обтяження в Державному реєстрі іпотек 3115779.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного тексту рішення 06 травня 2020 року.

Суддя: