Справа № 534/1472/18
Провадження № 4-с/524/30/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Шило В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі 534/1472/18 за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тітової Ю.М. та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа 534/1472/18 за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тітової Ю.М. та зобов`язання вчинити дії.

Від скаржника, ОСОБА_1 , надійшла заява про відвід головуючого, яка мотивована тим, що 04.05.2020 на адресу Державного бюро розслідувань ним направлено заяву(повідомлення) про кримінальні правопорушення за ч.1 ст.364 КК України, ч.1 ст.366 КК України, ч.2 ст.375 КК України, ч.2 ст.28 КК України відносно судді Андрієць Д.Д.. Вважає, що у зв`язку із цим, головуючий не може бути безсторонньою та неупередженою щодо нього через особистий конфлікт. Його дії направлені на виключення можливості впливати на суд, під час реалізації його законних прав в рамках кримінального провадження по розслідуванню діянь судді.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України та враховуючи, що заява про відвід головуючого надійшла пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання питання про відвід судді вирішено судом, що розглядає справу.

Суд приймає до уваги те, що подані скаржником докази підтверджують направлення останнім до Державного бюро розслідувань заяви(повідомлення) про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, ч.2 ст.375 КК України, ч.2 ст.28 КК України за фактом постановлення суддею Андрієць Д.Д. ухвали про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Предоляк О.С..

В своєму рішенні по Справі «Газета «Україна-центр» проти України», (Заява N 16695/04) Страсбург, 15 липня 2010 року остаточне 15/10/2010, §28,29, 31,32 Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції (995_004) повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії". 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться".

Суд вважає, що посилання заявника на направлення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення як на підставу для задоволення відводу є необґрунтованим, оскільки саме відкриття кримінального провадження не може свідчити про наявність/відсутність(встановлення) фактів вчинення кримінального правопорушення, а відтак і не може свідчити про об`єктивно обґрунтовані побоювання щодо безсторонності судді. Також, на переконання суду, подання учасником справи заяви про вчинення кримінального правопорушення не може свідчити про необ`єктивність головуючого по справі.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі 534/1472/18 за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тітової Ю.М. та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає та набирає чинності негайно після її проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць