Справа № 529/53/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що між нею та нині померлою матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 були дружні відносини.

Нині покійна ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано відповідно до рішення Жовтневого суду м. Полтава.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її неповнолітня дочка ОСОБА_2 взята на облік до комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради в якому перебувала по 05.07.2016 року. Після чого була тимчасово влаштована на проживання до сім`ї позивача, оскільки між нею та неповнолітньої ОСОБА_2 , а за життя і з її матір`ю були дружні стосунки. З того часу дитина знаходиться на утриманні позивача.

Через наявність батька - відповідача по справі, який не позбавлений батьківських прав, і в той же час не піклується про свою неповнолітню дочку, не приймає участі в її вихованні, не проживає разом з нею, неповнолітній ОСОБА_2 не встановлено статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування.

Відсутність вказаного статусу позбавляє можливості позивача встановити опіку над неповнолітньою ОСОБА_2 , здійснювати захист її прав та інтересів, а також позбавлена можливості оформити передбачену неповнолітній дитині пенсію по втраті годувальника та соціальну допомогу, оскільки вказані дії взмозі вчиняти лише піклувальник дитини.

В той же час, батько неповнолітньої ОСОБА_2 - відповідач по справі, після смерті ОСОБА_4 не забрав на виховання свою неповнолітню дочку ОСОБА_5 , не проявляв інтерес до її життя та розвитку загалом. З метою розшуку, відповідача, позивач зверталась до правоохоронних органів, однак такий розшук не дав бажаних результатів.

Вказані вище обставини і слугували причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання по суті не з`явилась, однак до суду подала клопотання про підтримання свого позову, а також просила суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 на розгляд справи по суті не з`явився, однак повідомлявся відповідно до чинного законодавства про дату та час проведення судового засідання, шляхом надсилання відповідного пакету документів, судових повісток, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

Представник третьої особи - органу опіки і піклування в особі Диканської районної державної адміністрації Полтавської області до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує.

За вказаних обставин, розгляд справи проведено у відсутність сторін, а також представника третьої особи на підставі наявних в справі доказах.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З належно завіреної копії свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_2 , вбачається, що батьком останньої являється ОСОБА_3 - відповідач по справі, а матір`ю ОСОБА_4 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Диканька Полтавської області, померла ОСОБА_4 , що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 29.03.2016 року.

09.04.2016 року Наказом № 1, виданим Службою у справах дітей Диканської РДА Полтавської області, неповнолітня ОСОБА_2 взята на облік дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 , у якій зазначено, що остання мала дружні відносини з матір`ю неповнолітньої дитини та безпосередньо з самою дитиною, а тому просить тимчасово влаштувати ОСОБА_5 в її сім`ю, на період встановлення їй відповідного статусу, а також з письмової згоди дитини. Розпорядженням голови РДА Полтавської області, 29.06.2016 року, неповнолітню ОСОБА_2 влаштовано в сім`ю ОСОБА_1 , строком до встановлення статусу дитини.

Як вбачається з довідки, виданої Надеждянською сільською радою Диканського району Полтавської області, відповідач ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_4 , однак, після народження дочки ОСОБА_5 , через деякий час припинив спільне проживання та з січня 2004 року з сім`єю не проживає, участі в її вихованні не приймав.

При вказаних вище обставинах, відповідач ОСОБА_3 не цікавився про долю своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_5 приймав участі в її вихованні. Жодного разу за місцем свого останнього проживання в с. Надежда Диканського району Полтавської області, не з`являвся, жодних відомостей про своє теперішнє місце не повідомляв.

З огляду на вказані вище обставини, позивач ОСОБА_1 зверталась до Диканського ВП ГУНП в Полтавській області щодо розшуку ОСОБА_3 , однак жодної інформації щодо теперішнє місце реєстрації або ж проживання останнього не встановлено.

Вказане в цілому, свідчить про систематичне його невиконання своїх батьківських обов`язків стосовно своєї неповнолітньої дитини, а також не бажання брати участь в її вихованні та піклуванні.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Як вбачається з Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , що неповнолітня ОСОБА_2 проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_6 , який після смерті своєї співмешканки не взмозі був утримувати неповнолітню дитину, а її батько - відповідач по справі - ОСОБА_3 відмовився взяти на себе обов`язок по її утриманню, хоча такий передбачений законодавством. Відповідач на зв`язок зі своєю неповнолітньою дочкою не виходив та не виходить, яка проживає у сім`ї позивача.

З вказаного висновку також вбачається, що неповнолітня дитина - ОСОБА_5 , не має статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування, оскільки її батько не позбавлений батьківських прав, хоча свого батьківського обов`язку по її утриманню та вихованню не виконує. Відсутність вказаного статусу унеможливлює встановлення опіки над дитиною і як наслідок, порушуються права такої на повноцінне харчування розвиток та інше, оскільки відсутня можливість оформлення пенсії по втраті годувальника - матері ОСОБА_4

Неповнолітня ОСОБА_2 , фактично залишилась без батьківського піклування, однак відсутність присвоєного їй відповідного статусу, позбавляє її пільг, наданих державою для дітей відповідної категорії.

Враховуючи вище викладені обставини Диканська РДА в Полтавській області вважає за доцільне позбавити батьківських прав відносно вказаної вище неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , її батька відповідача по справі ОСОБА_3 .

Згідно ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

З огляду на вище викладене, аналізуючи вказані обставини як кожен окремо, так і в сукупності, свідому та умисну поведінку відповідача ОСОБА_3 , яка виразилась в повному ігноруванні та нехтуванні його, як батька своїми батьківськими обов`язками, вказане є недопустимим при вихованні дітей. З метою захисту неповнолітньої дитини її повноцінного як духовного так і фізичного розвитку, суд приходить до твердого переконання про наявність всіх вагомих підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_2 зі стягненням з нього аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки на користь тих установ та закладів де вона буде перебувати діти.

Крім цього, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним позовом позивач, згідно чинного законодавства звільнений від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного ст. ст. 121, 135, 150, 152, 155, 164, 165, 166 СК України, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» керуючись ст. ст. 10, 11, 208-209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , до ОСОБА_3 останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог орган опіки та піклування в особі Диканської районної державної адміністрації Полтавської області, вул. Незалежності, 66, смт. Диканька Полтавської області, Код , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця селища Бешказак, Китабського району Кашкадарської області, Узбекистан, останнє відоме місце проживання с. Надежда Диканського району Полтавської області, не працюючого, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь тих осіб чи установ, де буде перебувати дитина, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Стягти з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1681 /одна тисяча шістсот вісімдесят одна/ грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: