Дата документу 21.04.2020
ЄУ № 942/1720/19
Провадження №2/942/112/20
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтенко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з уточненою позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 18.06.2005 року Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони не ведуть спільне господарство, мають різний бюджет. З липня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені. Спір щодо визначення місця проживання спільних дітей відсутній. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 18.06.2005 року Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №4; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позовної заяви і до досягнення найстаршою донькою повноліття.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.11.2019 р. було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.01.2020 р., яке ухвалою суду від 17.01.2020 р. було відкладене на 18.02.2020 р.
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.02.2020 р. було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 19.03.2020 р., яке було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 21.04.2020 р.
Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі зареєстрованому Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №4, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_5 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , від 18.06.2005 року.
Згідно з довідкою №935, виданої 03.10.2019 виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_1 має такий склад сім`ї: чоловік ОСОБА_2 , 1980 року народження; донька ОСОБА_3 , 2005 року народження; донька ОСОБА_4 , 2012 року народження.
Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
З позовної заяви вбачається, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживає окремо, не веде спільне господарство. Спір про місце проживання спільних дітей відсутній.
Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 в частині позовних вимог про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , який зареєстрований 18.06.2005 року Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №4 підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.01.2006 року Кам`янською сільською радою, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 14.08.2012 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, позов пред`явлено до суду 04.10.2019 р.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу в розмірі, передбаченому законодавством на утримання неповнолітніх дітей, відсутність у платника аліментів інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, ст. 229, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментівзадовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18.06.2005 року Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №4, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 04.10.2019 р.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у межах сплати платежу за один місяць.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 22.09.2005 р. Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 04.07.1997 р. Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначений строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).
Головуючий суддя: А.В. Чалий