Справа № 180/87/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 180/87/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів-

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Марганецького міського суду по справі № 180/3000/15-ц від 11 листопада 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час він не взмозі сплачувати визначений судом розмір аліментів, так, як за станом здоров`я не може влаштуватися на високооплачувану роботу, тривалий час взагалі був безробітним. Наразі він влаштувався на АТ "МГЗК" відділення "ГОФ" на посаду машиніста конвейєра, однак підприємство знаходиться на простої, у зв`язку з чим розмір його заробітної плати не перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні.

Він також піклується про свою непрацездатну матір, з якою разом проживає та яка тяжко хворіє, що підтверджується довідкою Марганецької ЦМЛ, розмір отримуваної нею пенсії становить 1634 грн. на місяць. У зв`язку з чим частина його заробітку витрачається на лікування матері.

Крім зазначеного, його у 2015 році було прооперовано, у зв`язку з хворобою "виразка шлунку". Після перенесеної операції він вимушений постійно дотримуватися дієти та приписів лікаря по лікуванню. На своє лікування та реабілітацію після перенесеної операції, він витрачає значні кошти.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вважає, що догляд за хворою матір`ю є саме одним із тих випадків, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів та способу стягнення з частки від доходу до твердої грошової суми у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який встановлено рішенням Марганецького міського суду від 11.11.2015 року про стягнення з нього, ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття на стягнення з нього, ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві і доданих до неї документів та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник - адвокат Шаповалов О.Г. надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі за наступних підстав. Так, позивачем не надано доказів того, що підприємство, на якому він працює - АТ "МГЗК", знаходиться на простої. Простій на підприємстві, це тимчасове явище і після виходу з простою, підприємство знову буде працювати у нормальному робочому режимі, а позивач буде отримувати постійну заробітну плату. Посилання позивача на те, що він піклується про свою непрацездатну матір, вважає безпідставними. Із довідки з місця проживання про склад сім`ї, наданої позивачем вбачається, що останній проживає разом із матір`ю, проте у довідці не вказано, що позивач утримує матір та те, чи має ОСОБА_4 інших працездатних членів сім`ї. Крім того, відповідно до ст.ст. 181,184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином Сімейним Кодексом України не передбачено самостійний вид стягнення аліментів - у виді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як того просить позивач. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. ОСОБА_1 не надав жодного доказу про зміну його матеріального або сімейного стану, чи погіршення його здоров`я. Навпроти останній зазначає, що він тривалий час не працював, а на теперішній час працює на АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», тобто його матеріальний стан не погіршився, а навпаки, покращився. Виписка з історії хвороби про те, що ОСОБА_1 у 2015 році лікувався також не може бути доказом про погіршення стану його здоров`я, оскільки з того часу минуло п`ять років, інших доказів, що останній лікується по теперішній час або про його потребу у лікуванні, не надав.

24 березня 2020 року представник позивача - ОСОБА_5 надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого позивач - ОСОБА_1 у грудні 2018 року придбав будинок АДРЕСА_1 та довідку з місця роботи позивача, згідно якої з нього утримуються аліменти, розмір яких не перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2218 грн., 50% становить -1109 грн.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 11 листопада 2015 року у справі № 180/3000/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 вересня 2015 року і до повноліття дитини ( а.с.9-10).

Як зазначає позивач, на даний час він не взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі, оскільки за станом свого здоров`я не може влаштуватися на високооплачувану роботу, тривалий час він взагалі був безробітним. На даний час працює на АТ "МГЗК", відділення "ГОФ", на посаді машиніста конвеєра, проте підприємство знаходиться на простої, у зв`язку з чим розмір його заробітної плати не перевищує розмір мінімальної заробітної плати по Україні. Крім того, він піклується про свою непрацездатну матір, з якою разом проживає та яка тяжко хворіє, потребує у лікуванні, розмір отримуваної нею пенсії становить 1634 грн. на місяць. У зв`язку з чим частина його заробітку витрачається на лікування матері. Зазначив, що у 2015 році його також було прооперовано на виразку шлунку. Після перенесеної операції він вимушений постійно дотримуватися дієти та приписів лікаря по лікуванню. На своє лікування та реабілітацію, після перенесеної операції, ним витрачаються значні кошти.

З довідки про склад сім`ї від 23 грудня 2019 року, виданою головою 26 кварталу Марганецької міської ради вбачається, що ОСОБА_1 , значиться зареєстрованим та проживає у АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 ( а.с. 11) Як вбачається з довідки про доходи №6443 4442 4257 3414 від 01.10.2019 року, виданої Марганецьким відділом обслуговування громадян ( сервісний центр), остання являється пенсіонеркою за віком, у зв`язку з чим перебуває на обліку в Нікопольському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, становить 1634,36 грн. ( а.с.5).

Довідкою амбулаторії № 1 Марганецького центру первинної медико-санітарної допомоги від 17.12.2019 року підтверджується, що ОСОБА_4 ,1954 року народження за станом свого здоров`я хворіє та перебуває на обліку у даному медичному закладі ( а.с. 4).

Із довідки №4233 від 17.12.2019 року, виданою Марганецьким міським управлінням соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м. Марганець Дніпропетровської області, станом на 17.12.2019 року субсидію на оплату житлово-комунальних послуг не отримує ( а.с. 6).

З виписки із історії хвороби №6989 Домодєдовської центральної міської лікарні від 31.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 у серпні місяці 2015 року було прооперовано на виразку шлунку ( а.с.3).

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`яснень, наданих у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну способу стягнення та розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивач, вважає, що догляд за хворою матір`ю є саме одним із тих випадків, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів та способу стягнення з частки від доходу до твердої грошової суми у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Однак, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, за станом здоров`я у 2015 році переніс хірургічне втручання, на даний час перебуває на диспансерному обліку та потребує лікування.

Як зазначав позивач, він тривалий час не працював. Проте на даний час працевлаштований, працює на АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на посаді машиніста конвеєр - 3 розряду, розмір отримуваної ним заробітної плати становить: у грудні - 3162,08 грн. , січні -2425,70 грн., лютому- 2015,42 грн., що підтверджується довідкою від 12.03.2020 року, виданою АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги, посилаючись ще й на те, що він на даний час піклується про свою непрацездатну матір, з якою разом проживає та яка тяжко хворіє, отримує невеликий розмір пенсії в розмірі 1634 грн. на місяць. У зв`язку з чим, значну частину свого заробітку витрачає на лікування матері.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2246-VIII встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Із наданої позивачем довідки про доходи №6443 4442 4257 3414 від 01.10.2019 року, виданою Марганецьким відділом обслуговування громадян ( сервісний центр) вбачається, що ОСОБА_4 , являється пенсіонеркою, перебуває на обліку в Нікопольському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, розмір якої за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, становив - 1634,36 грн. ( а.с.5), що є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, станом на момент розгляду справи, становить - 1638 гривень.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином матір позивача, на момент розгляду даної справи, отримує пенсією за віком у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Із долучених представником відповідача ОСОБА_5 до відзиву на позовну заяву додатків:

- з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 18.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 18.122018 року на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок АДРЕСА_1 .

- з довідки про доходи від 12.03.2020 року, виданої АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює у Марганецькому ГЗК АТ машиністом конвеєра 3-го розряду, розмір отримуваної ним заробітної плати складає: у грудні 2019 року -3162.08 грн.; у січні 2020 року 2425.70 грн.; у лютому 2020 року 2015.42 грн. Таким чином розмір аліментів, які з нього утримуються, не перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а відповідно до ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2218 грн., відповідно 50% -1109 грн.

Сімейним кодексом України не передбачено самостійний вид стягнення аліментів - у виді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як того просить позивач.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що на даний час матеріальне становище ОСОБА_1 покращилося, оскільки він працевлаштувався та має стабільний дохід, сімейний стан з моменту ухвалення рішення не змінився, стан здоров`я позивача ОСОБА_1 після ухвалення рішення не погіршився, оскільки хірургічну операцію він переніс в серпні 2015 року тобто до винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів, яке ухвалено судом 11 листопада 2015 року, посилання позивача на те, що на його утриманні знаходиться мати, є безпідставними, оскільки судом встановлено, що мати є пенсіонером та отримує, передбачену законом пенсію. Перебування ОСОБА_1 на диспансерному обліку у лікаря, не є законною підставою для зменшення розміру аліментів чи зміну способу їх стягнення, а відтак в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 7,179,180,181,182,192, 273 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 27274-277, 279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів- відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула