РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в обґрунтування позову вказавши наступне.

Відповідачі мешкають в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства в повному обсязі не вносять, у зв`язку з чим, за період 01.08.2009 року по 31.08.2019 року за ними утворилась заборгованість у розмірі 14 482 грн. 91 коп.

У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь КП «Водоканал» заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 14 482 грн. 91 коп. та стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 гривень.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

24.01.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд застосувати позовну давність, оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості з 01.08.2009 року, а позов подано у жовтні 2019 року, тобто поза межами позовної давності, у зв`язку з чим, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

03.02.2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої позивач заперечує проти заяви відповідача про застосування позовної давності, посилаючись на те, що відповідачі по справі періодично сплачували за послуги водопостачання та водовідведення, що свідчить про визнання відповідачами боргу перед позивачем та переривання строку позовної давності, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи не надходило.

В судовому засіданні 21.02.2020 року, представник позивача КП «Водоканал» Герасименко О.В. підтримав позовну заву в повному обсязі, просив позов задовольнити на підставах викладених у ньому та відповіді на відзив відповідача.

В судовому засіданні 21.02.2020 року відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, на підставах викладених у відзиві на позовну заяву, просили суд застосувати позовну давність.

В судове засідання призначене на 07.05.2020 року представник позивача та відповідачі по справі не з`явилися, на адресу суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.07.1996 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 05.11.2019 року №01-17/02/6195 (а.с. 15-16).

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.

Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1198-VII від 10.04.2014 року), до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

Частиною 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».

Статтею 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на час виникнення правовідносин № 1875-IV) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Поряд з цим згідно з ч. 1, 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Рішення Запорізької міської ради №546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є актом органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП „Водоканал" та споживачами по водопостачанню та водовідведенню, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг.

Таким чином, згідно з вимогами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань.

Така позиція ж підтверджена Постановою Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі 6-2951цс15, в якій зазначено, що відсутність договору з позивачем не позбавляє обов`язку оплатити надані послуги.

Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно довідки КП «Водоканал» заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з 01.08.2009 року по 31.08.2019 року відповідачі мають заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 14482 гривні 91 копійка (а.с. 10).

Зазначений розрахунок позивача відповідачами не спростовано, обґрунтованих даних, які б спростовували викладені у позові обставини відповідачами не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачами своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідачів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У даному випадку відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про застосування позовної давності.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).

Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку наданим позивачем, відповідачами були внесені кошти за надані послуги у червні 2014 року та, відповідно до ч. 1 ст. 264 УК України, відбулося переривання позовної давності (а.с. 8).

Дослідженням матеріалів встановлено, що трирічний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.08.2009 року по 01.06.2011 року сплинув і не переривався, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаний період слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З розрахунку заборгованості (а.с. 5-9) вбачається, що в межах строку позовної давності за період з 01.06.2011 року по 31.08.2019 року включно, з урахуванням сплачених сум, відповідачам до сплати за надані послуги з водопостачання і водовідведення нараховано 4 319,35 гривень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, підтвердження належними доказами факту нездійснення відповідачами оплати за послуги водопостачання та водовідведення у зазначеному розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав часткового стягнення з відповідачів заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, в межах строку позовної давності у розмірі 4 319,35 гривень.

На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення відповідачами не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі у розмірі 4 319,35 гривень. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921 гривень, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» (адреса: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, ідентифікаційний код юридичної особи 03327121) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.06.2011 року по 31.08.2019 року у розмірі 4 319 (чотири тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 35 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Водоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 34 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.05.2020 року.

Суддя В.В. Калюжна