Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/369/20
Провадження 2-з/357/71/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 квітня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївській цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція Адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника позивача ТОВ Агрофірма "Матюші" Тетері С.І., у якій вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1301 га з кадастровим номером :01:008:0007, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Також заявник просить вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки площею 2,1301 га з кадастровим номером :01:008:0007, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачем подано позов про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. Позивач вважає, що існує небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по справі, про що свідчать дії Відповідача.

Так, відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,1301 га з кадастровим номером :01:008:0007, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

09.07.2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ Агрофірма "Матюші" було укладено Договір оренди землі № б/н, за яким передав ТОВ Агрофірма "Матюші" в оренду строком на 10 років Земельну ділянку.

Право оренди Товариства на Земельну ділянку, яке виникло на підставі Договору оренди, було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.02.2015 року.

Проте, починаючи з лютого 2018 року Відповідач вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ Агрофірма "Матюші" права користування землею за Договором оренди.

28.02.2018 року ОСОБА_3 подано скаргу до Міністерства юстиції України, наказом № 729/5 від 15.03.2018 року Міністерство з формальних підстав скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди Товариства на земельну ділянку.

02.03.2018 року ОСОБА_3 уклав з Товариством з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" (далі також "Відповідач-7", "ТДВ "Шамраївський цукровий завод") Договір оренди землі № б/н, за яким передав останньому в оренду Земельну ділянку, а державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Юлія Юріївна і 15.03.2018 року, у день прийняття Міністерством наказу за результатами розгляду скарги Відповідача-3, прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку за Відповідачем-7.

Зважаючи на те, що підстав для розірвання Договору оренди в односторонньому порядку і передачі земельної ділянки в оренду іншому орендарю ТДВ "Шамраївський цукровий завод" у Відповідача-1 не було, ТОВ Агрофірма "Матюші" звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання недійсними Договору оренди землі № б/н від 02.03.2018 року, укладеного між ТДВ "Шамраївський цукровий завод" та ОСОБА_1 , і скасування рішень про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за Відповідачем-7.

Водночас, після звернення Позивача до суду з метою захисту свого права оренди 05.01.2019 року ОСОБА_3 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" уклали Договір про надання права користування Земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), за яким Відповідач-3 повторно передав Земельну ділянку у користування Відповідачу-7, але вже на праві емфітевзису ("Оспорюваний договір").

06.03.2019 року державний реєстратор Державний реєстратор на підставі цього договору провів державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо Земельної ділянки за ТДВ "Шамраївський цукровий завод".

На підтвердження вищенаведених обставин Позивач надав суду копії інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо Земельної ділянки, рішення Державного реєстратора та Оспорюваного договору, отриманих адвокатом Позивача з електронних матеріалів реєстраційної справи щодо Земельної ділянки у ДРРПНМ.

Позивач вважає, що Оспорюваний договір укладений з порушенням норм законодавства та Договору оренди, укладеного між ТОВ Агрофірма "Матюші" та ОСОБА_3 , а державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо Земельної ділянки за Відповідачем-7 проведено з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Після першого звернення ТОВ Агрофірма "Матюші" до суду з позовом про визнання недійсним укладеного між Відповідачем-3 і ТДВ "Шамраївський цукровий завод" Договору оренди землі № б/н від 02.03.2018 року та скасування рішення державного реєстратора Мироненко Ю.Ю. про державну реєстрацію права оренди Відповідача-7 і відкриття судом провадження у справі за цим позовом, передбачаючи задоволення позову Товариства, ОСОБА_3 уклав з тією ж особою - ТДВ "Шамраївський цукровий завод" Оспорюваний договір, що за своєю правовою природою дублює договір оренди землі, а Державний реєстратор провів державну реєстрацію права емфітевзису за Відповідачем-7.

Така недобросовісна поведінка Відповідача-3 є свідченням того, що зловживаючи своїми правами, він свідомо вживає заходи спрямовані на унеможливлення поновлення права ТОВ Агрофірма "Матюші" на користування Земельною ділянкою за Договором оренди.

Внаслідок цих недобросовісних дій Відповідача-3 ефективне поновлення порушеного права оренди Товариства, за захистом якого воно попередньо звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у межах справи № 357/7791/18, істотно ускладнилося, оскільки, по-перше, є неможливим відновлення Позивачем у ДРРПНМ державної реєстрації його права оренди Земельної ділянки за Договором оренди за наявності державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за Відповідачем-7, по-друге, допоки Оспорюваний договір не буде визнано недійсним в судовому порядку ТДВ "Шамраївський цукровий завод" має право продовжувати користування Земельною ділянкою з огляду на дію презумпції дійсності правочину, встановленої у ст. 204 Цивільного кодексу України.

Відповідно, з метою поновлення свого порушеного права оренди Товариство було вимушене звернутися з новим позовом про визнання недійсним вже Оспорюваного договору та скасування державної реєстрації набутого за цим договором Відповідачем- 7 права користування Земельною ділянкою в ДРРПНМ.

Вказані дії Відповідача-3 свідчать про те, що він може до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 357/369/20 вчинити такі ж або інші дії з метою подальшого ускладнення поновлення порушеного права оренди ТОВ Агрофірма "Матюші" і унеможливлення виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову Товариства, зокрема, може розірвати Оспорюваний договір, після чого укласти з ТДВ "Шамраївський цукровий завод" або іншими пов`язаними з ним особами новий договір про надання права користування Земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), договір оренди землі щодо Земельної ділянки чи будь-який інший договір, що передбачатиме передачу права користування Земельною ділянкою, передати Земельну ділянку в суборенду або здійснити поділ Земельної ділянки тощо.

Розірвання Оспорюваного договору та укладення будь-якого нового договору щодо Земельної ділянки вчергове унеможливить ефективне поновлення порушених прав Позивача і зумовить необхідність його звернення з новими позовами. З аналогічних міркувань буде неможливе виконання рішення суду і у разі поділу Земельної ділянки чи укладення договору суборенди щодо неї.

При цьому, Позивач не має об`єктивної можливості попередити такі дії Відповідача-3 та інших осіб самостійно, оскільки відомості ДРРПНМ про подання будь-якими особами заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, як і відомості Державного земельного кадастру про подання власником земельної ділянки заяви про поділ чи об`єднання земельних ділянок, не є відкритими та відображаються у ДРРПНМ лише після їх завершення.

З огляду на це та зважаючи, що внаслідок недобросовісних дій ОСОБА_3 і ТДВ "Шамраївський цукровий завод" та наявності реальної загрози настання обставин, які можуть унеможливити виконання судового рішення у цій справі та унеможливити ефективне поновлення порушеного права оренди ТОВ Агрофірма "Матюші" на земельну ділянку, Позивач просив вжити заходи забезпечення позову Товариства.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оскільки, як убачається із матеріалів позову, спірне майно земельна ділянка, належить Відповідачеві та передана ним, тобто знаходиться за договором у користуванні іншої особи ТДВ "Шамраївський цукровий завод", то співмірним та відповідним способом забезпечення позову є саме накладення арешту на земельну ділянку.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані Позивачем, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав Позивача. У цій частині вимоги Позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю. Тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на земельну ділянку: площею 2,1301 га з кадастровим номером :01:008:0007, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача у праві користування, у томі числі здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці.

У частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вищевказаної земельної ділянки заява задоволенню не підлягає. Такі вимоги фактично стосуються необмеженого та чітко не визначеного кола осіб, не є співмірними з предметом позову та не відповідають позовним вимогам.

Крім того, задоволення заяви в частині вимог про накладення арешту на спірну земельну ділянку, виключає можливість вчинення будь-яких реєстраційних дій та прийняття рішень про державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно.

Тому правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149 153, 157, 260 261 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ТОВ Агрофірма "Матюші" про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 2,1301 га з кадастровим номером :01:008:0007, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяВ. П. Цукуров