Справа № 2-2263/09
УХВАЛА

Іменем України

"29" квітня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

боржників ОСОБА_1 М ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження подану у межах цивільної справи №2-2263/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Дельта банк» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та просить замінити стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника АТ «Дельта Банк» у справі з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №2-2263/09 від 28.10.2009 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору №0 від 28.10.2009 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 28.10.2009 року Корольовським районним судом м.Житомира ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 113639,59 грн. заборгованості за кредитним договором від 11.06.2007 року, а також 1150,00 грн. судового збору та 250,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк», а також відповідно до додаткової угоди №1 від 19.12.2011 р. до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та додатку з переліку Прав вимог за кредитами відбулось відступлення права вимог за кредитним договором, зокрема, ПАТ «УкрСиббанк» відступлено ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором №0 від 11.06.2007 року, у зв`язку з чим АТ «Дельта банк» звернулось з до суду з даною заявою.

19 березня 2020 року ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира заяву АТ «Дельта банк» про заміну сторони виконавчого провадження призначено до розгляду.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень.

Боржники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили щодо заміни сторони виконавчого провадження. Зокрема ОСОБА_4 вказав, що виконавчою службою було вилучено заставне майно, а саме автомобіль в рахунок погашення боргу. Разом з тим, на сьогоднішній день виконавчою службою здійснюється примусове виконання виконавчого листа №2-2263/09 виданого 23.11.2009р. про стягнення з нього 115039,59грн. Тому є необхідність з`ясувати суму боргу.

ОСОБА_3 вказала, що відносно неї взагалі не здійснювалося та не здійснюється примусове виконання рішення суду.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд при вирішенні питання процесуального правонаступництва виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28.10.2009 року задоволено позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» 113639,59 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 1150,00 грн. сплаченого судового збору та 250,00 грн. сплачених витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого право вимоги заборгованості за кредитним договором №0 перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», а тому ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником позивача за вищевказаною заборгованістю (а.с. 3-6).

Перелік договорів вимоги за якими перейшли до ПАТ «Дельта Банк» вказано в додатку до додаткової угоди №1 від 19.12.2011 р. до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с7-10).

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому суд вважає, що виходячи із змісту статтей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а й до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Таким чином, суд вважає, що відповідно до ст. 512 ЦК України, та згідно умов договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників за кредитним договором №0 від 11.06.2007 року.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС України від 03 травня 2018 року у справі №409/559/15ц, від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Частиною 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вказувалося вище, для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Питання порядку виконання рішення суду та сума виконаного не є предметом дослідження у даному провадженні.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заява АТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню в частині заміни сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2263/09 виданого 23.11.2009р. про стягнення боргу з ОСОБА_4 .

Разом з тим суд не вбачає за можливе здійснити заміну сторони виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 .

В наданому переліку договорів вимоги за якими перейшли до ПАТ «Дельта Банк» згідно додаткової угоди №1 від 19.12.2011р. до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року не вказано номер договору поруки, який згадується в рішенні суду від 28.10.2009р., а значиться номер договору застави, який не співпадає з номером договору поруки.

Крім того, заявником вказується, що виконавчий лист було видано щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 , однак матеріали судової справи знищенні, що не дає можливості встановити факт видачі виконавчого листа, заявником таких доказів не надано, а відповідач вказала в судовому засіданні, що відносно неї взагалі не здійснювалося примусове виконання рішення.

В сукупності вказані обставини не дають можливості зробити висновок про доведеність факту переходу права вимоги до заявника саме за договором поруки №0/п від 11.06.2007р., який покладено в основу рішення суду від 28.10.2009р., а тому заяву про заміну сторони виконавчого провадження в частині заміни стягувача з примусового виконання виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259-260, 354, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Акціонерне товариство «Дельта Банк» у справі №2-2263/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Житомирського управління АКІБ «УкрСиббанк» щодо стягнення заборгованості по кредитному договору №0 від 11.06.2007 року в частині примусового виконання рішення суду від 28.10.2009р. про стягнення боргу з ОСОБА_4 .

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду оскаржується до Житомирського апеляційного суду.

Вказані вище процесуальні строки підлягають обчисленню з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ.

Суддя О. Й. Адамович