Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/261/2020

Справа № 229/6578/19

23 квітня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Дружківського міського суду донецької області від 30 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування зазначених вимог вказала наступне, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30.01.2018 ркоу з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., починаючи стягнення з 15.11.2017 року та до повноліття дитини. Раніше аліменти стягувалися у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працював, мав мінливий, нерегулярний дохід. З матеріалів виконавчого провадження №55879986 їй стало відомо, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований до в/ч НОМЕР_1 , за адресою: Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський та зміг за коротки час погасити заборгованість по сплаті аліментів, про що свідчить постанова про скасування заходів примусового виконання від 07.10.2019 року. На даний час вона не працює, доглядає за сином до досягнення ним трьох років. ЇЇ дохід складає соціальна пенсія, яка в середньому за квітень-вересень 2019 року склала 1530, 50 грн. (9183 грн. за 6 міс.), аліменти у розмірі 2000,00 грн, а також щомісячна одноразова допомога при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. Таким чином її дохід складає 4390,50 грн.. на який дуже важко утримувати дитину та себе, забезпечувати їм гідний рівень життя в умовах постійного зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо. Оскільки матеріальне становище платника аліментів покращилось, він офіційно працевлаштований, як військовослужбовець отримує значну заробітну плату, тому вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів будуть складати більшу суму, ніж визначений раніше судом розмір аліментів у розмірі 2000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропровська від 01 лютого 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення передано на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 грудня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

У судове засідання позивач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме судовою повісткою. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Положенням ч.1 ст.12 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 30 січня 2018 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000, 00 грн. починаючи стягнення з 15 листопада 2017 року та до повноліття дитини.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Отже, ці обставини для суду мають преюдиціальне значення, оскільки рішення суду набрало законної сили, і суд повторно не встановлює обставини.

Підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача у твердій грошовій сумі було зумовлено тим, що відповідач на той час офіційно не працював, мав мінливий дохід, про що у своїй позовній заяви зазначає позивачка.

Між тим, позивачка вказує, що її дохід складається із соціальної пенсії, аліментів у розмірі 2000,00 грн, визначених за рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 30 січня 2018 року, а також щомісячна одноразова допомога при народженні дитини у розмірі 860,00 грн., що в свою чергу підтверджується матеріалами справи.

Крім того, із постанови головного державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.02.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 , проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 за адресою: Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський, де отримує дохід у вигляді заробітної плати.

Також, судом встановлено, що відповідно до постанови головного державного виконавця про скасування заходів примусового виконання від 07.10.2019 року, були скасовані заходи примусового виконання відносно ОСОБА_2 , оскільки останнім була погашена заборгованість зі сплати аліментів.

Зазначені обставини свідчить про поліпшення матеріального становища відповідача по справі, оскільки відповідач по справі проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , та має постійний дохід у вигляді заробітної платі.

Статтею 51 Конституції України, гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 180 СК України, встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Зі змісту ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Водночас, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Також, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Водночас, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З огляду на викладене, із врахуванням того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, покращення матеріального стану відповідача, а також те, що відповідач проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , має постійни дохід, не має на утриманні інших осіб, яких повинен утримувати за законом, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення підлягають задоволенню, визначивши аліменти які підлягають до стягнення з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас, вирішуючи питання про часовий проміжок часу з якого розпочинається стягнення аліментів у збільшеному розмірі суд враховує роз`яснення, наведені в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення збільшеного розміру аліментів підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили.

За приписами ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області 30 січня 2018 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 2000,00 гривень щомісячно на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 23 квітня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко