Справа № 569/346/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

стягувач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2020 року у справі №569/346/20,

представник стягувача - ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, в яйкій просить задовольнити заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, скасувати судовий Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2010 року по справі № 569/346/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у видачі судового наказу заявнику ОСОБА_2 ; судові витрати по справі покласти на ОСОБА_2 ..

В обгрунтовання заяви зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, не було вирішено питання місця проживання їх спільного сина, а тому син, проживав періодично то з матір"ю, ОСОБА_2 , у будинку, в якому проживають її батьки у АДРЕСА_1 , то з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що 11 березня 2020 року він ознайомився із матеріалами справи №569/346/20 та отримав належним чином завірену копію судового наказу, відповідно якого, було вирішено питання стягнення з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З спірним судовим наказом не погоджується, так як, він належним чином виконує покладений на нього ст. 180 СК України обов"язок щодо утримання сина у розмірі, що значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Спільно з ОСОБА_2 з дотриманням приписів ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України між ними було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати ним ОСОБА_2 грошових коштів на утримання сина та коштів на додаткові витрати. Також зазначає, що на його частковому утриманні перебуває батько пенсіонер, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який по мірі можливості потребують фінансової підтримки з огляду на наявні хронічні захворювання.

З часу укладення шлюбу ОСОБА_2 з громадянином Арабської республіки Єгипет, досягати домовленостей з ОСОБА_2 стало вкрай важко, а наразі неможливо. З 04 жовтня 2017 року ОСОБА_2 разом з чоловіком часто виїздить закордон на тривалий період, залишаючи сина без належної уваги та догляду. Йому стало відомо, що вихованням сина з жовтня 2017 року у період нібито проживання з матір"ю, займались та продовжують займатись дідусь та бабуся, батьки ОСОБА_2 , з якими син проживає у АДРЕСА_1 . Натомість мати дитини, ОСОБА_2 , постійно проживає зі своїм офіційним чоловіком без сина у АДРЕСА_3 . Нехтує виконанням батьківських обов"язків, надаючи пріоритетність подружнім. З даного приводу він звертався із заявою до Органу опіки та піклування ВК РМР.

27 квітня 2020 року через судову охорону (вх.№19936/20 та №19938/20) стягувачем та її представником подано відзиви, в яких просили відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ Рівненського міського суду від 22.01.2020 року у справі № 569/346/20 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на користь ОСОБА_6 , користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку в силі.

05 травня 2020 року заявником подано відповідь на відзив (вх.№21148/20).

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року заява про перегляд судового наказу залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. 426 ЦПК України.

20 березня 2020 року через канцелярію суду заявником подано заяву на виконання ухвали суду та усунуто недоліки зазначені в ухвалі.

Ухвалою суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду на 11:30 год. 22 квітня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задоволити.

Стягувач та її представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши виступи учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і без повідомлення заявника та боржника, на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов"язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

22 січня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 09 січня 2020 року до повноліття дитини.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Частина 8 ст. 170 ЦПК України визначає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першоїстатті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов"язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов"язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов"язок також передбачений ст.180 СК України, відповідно до якої батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов"язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є в т.ч. істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов"язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов"язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред"явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у з"'язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Питання визначення місця проживання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не вирішувалося.

На час винесення спірного судового наказу, неповнолітній ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою матері, ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 з 25.06.2010. Там же зареєстрована і стягувачка ОСОБА_2 , а боржник мешкає окремо за адресою: АДРЕСА_2 , проте зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта від 07.04.2020, вбачається, що нерухоме майно яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 перебуває у приватній власності ОСОБА_2 ..

Щодо посилання заявника на те, що дитина періодично проживала з ним і він приймав участь у її матеріальному забезпеченні, то суд вважає дані обставини не є нововиявленими у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України. Окрім того, дані обставини не є підставою для його звільнення від сплати аліментів, оскільки відповідно до ст.180, ч.2 ст.181 СК України один з батьків, який мешкає окремо, зобов"язаний брати участь в утриманні дитини. Виключень з цього правила закон не містить.

Роздруківки з банківської системи "Приват 24" свідчать лише про сплату певних грошових коштів на банківську картку ОСОБА_7 у 2019 році, натомість, оскаржуваний судовий наказ стосується іншого періоду.

Суд критично відноситься до посилання заявника з приводу звернення його із заявою до Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому, оскільки вказана заява подана та зареєстрована в Службі у справах дітей 10.03.2020, тобто після винесення судом відповідного наказу, а отже вказана обставина не є нововиявленою в розумінні діючого законодавства.

Посилання заявника на те, що у нього на утриманні перебуває батько пенсіонер, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку суду, не заслуговують на увагу, оскільки на час винесення спірного наказу про стягнення аліментів (22.01.2020), батько вже був пенсіонером за віком та отримував пенсію, будь-яких доказів надання вказаної допомоги заявником суду не надано.

Окрім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 офіційно працевлаштований та займає посаду прокурора Військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України, що стверджується щорічною декларацією про доходи за 2018 рік. Розмір доходу за 2018 рік становить 315501 грн..

Виходячи з того, що жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Окрім того, вказані обставини не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки не містять підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених статтею 165 ЦПК України.

Фактично посилання боржника на вказані обставини стосуються його заперечень проти заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Однак, той факт, що згідно положень процесуального закону (ч.1 ст.167 ЦПК України) судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, і без урахування заперечень боржника проти стягнення аліментів, не дає підстав вважати такі заперечення нововиявленими обставинами.

При цьому суд враховує, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на одну дитину відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Тобто, ОСОБА_1 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Крім того, суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, сксувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи те, що із поданої заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та долучених до неї документів не вбачається будь-яких обставин, які свідчили про наявність нововиявлених обставин, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260,353,429 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2020 року у справі № 569/346/20 та залишити судовий наказ в силі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07 травня 2020 року.

Суддя -