Справа № 274/1254/20
Провадження № 2/0274/1071/20
Рішення

Іменем України

06.05.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

В с т а н о в и в :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом згідно якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500,00 грн., щомісячно, у зв"язку з навчанням та до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.08.2000 року по 12.09.2019 рік вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Бердичівському коледжі промисловості, економіки та права, є студентом 3-го курсу за спеціальністю " Інженерія програмного забезпечення". До досягнення дитиною повноліття, відповідач нерегулярно допомагав матеріально в утриманні сина, проте, після досягнення сином повноліття, відмовився надавати матеріальну допомогу нічим не коментуючи свою відмову. Зазначає, що сину постійно потрібні кошти на підручники, зошити, а також програмні диски, програмні засоби для складання обчислень, яке коштує дорого, а вона не в змозі купувати все самостійно. Крім того на її утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей від шлюбу з відповідачем.

В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьками є сторони по даній справі ( а.с. 9).

Згідно копії заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.09.2019 року шлюб між ОСОБА_2 ,1972 р.н. та ОСОБА_1 , 1979 р.н., розірвано ( а.с.8).

Відповідно до довідки № 717 від 11.02.2020 року, виданої Бердичівським коледжем промисловості, економіки та права, ОСОБА_3 дійсно є студентом 3-го курсу, групи П319 денного відділення спеціальності Інженерія програмного забезпечення, Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права. Навчається за державним замовленням. Період навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік( а.с.13).

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_1 , вона працює у ФОП ОСОБА_5 , на посаді конструктора жіночого одягу, її дохід за період з серпні 2019 року по січень 2020 року становить - 27789 грн. 52 коп. ( а.с.11).

Згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 , він працює в ДУ " Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України" на посаді помічника лікаря епідеміолога, його дохід за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року становить 34259 грн. 90 коп., з якого сума утриманих аліментів 6354,00 грн., та утримана сума заборгованості по аліментам 741,91 грн.

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , є інвалідом 2 групи з дитинства, отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.141 та ст.142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України).

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту ст.182, ч.ч.1,2 ст.199, ст. 200 СК України вбачається, що міра (розмір) участі батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття та утриманням повнолітнього у зв`язку з продовженням навчання, - є рівною, оскільки не лише батько зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину та повнолітнього, який навчається, але такий обов`язок покладається й на матір, можливість нею надавати утримання, при цьому необхідно враховувати : чи є реальна потреба повнолітнього, який навчається, у матеріальній допомозі на навчання; чи є можливість надання одному з батьків (зокрема, батькові) матеріальної допомоги повнолітньому, який навчається; чи є обставини, зазначені у ст. 182 СК України, які впливають на можливість надання допомоги повнолітньому, який навчається, а саме, наявність у платника аліментів інших дітей (п.3 ч.1 ст.182 СК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що у зв`язку із стаціонарним навчанням син сторін позбавлений можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, тощо.

Відповідач є особою працездатного віку, має стабільний дохід, а отже, має можливість надавати сину матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потреби у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , який є інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності, а також має заробітну плату, визнав пред"явлені до нього позовні вимоги частково, а також бере до уваги позицію позивачки, на утриманні якої перебуває ще дві малолітні дитини, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання, а тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 , частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову 19.02.2020 р.

За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12-13,76-81, 141,247, 259, 263-265,268,273,354,430 ЦПК України, ст. ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого ДУ " Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України", на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається у Бердичівському коледжі промисловості, економіки та права. у розмірі 1000 ( одна тисяча) грн. 00 коп щомісячно, починаючи з 19.02.2020 року і до 30 червня 2021 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Згідно п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Т.М. Вдовиченко