Справа 175/552/20
Провадження 2/206/614/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 серпня 2003 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2009 року народження. Протягом останніх років відношення поступово погіршувались в результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритись не дали бажаних результатів. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, а тому позивач вважає за необхідне шлюб розірвати.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року цивільну справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зауважив, що з відповідачем не підтримують шлюбні стосунки близько року.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та підтвердила, що з позивачем не проживають як сім`я близько року.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку

Судом встановлено, що 23 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Виконкомі Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10-11).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу.

Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки.

Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з травня 2019 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей.

Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України відповідачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 200, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) зареєстрований 23 серпня 2003 року в Виконкомі Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, запис №06 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Відповідачці, яка змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Повний текст судового рішення складений 07 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук