Справа №359/3508/20
Провадження №2/359/1929/2020
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторфсервіс» до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року директор ТОВ «Агроторфсервіс» Мельник А.М. звернувся до суду з позовом, яким просить: звільнити з під арешту майно, що накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 10818358 від 22 вересня 2011 року зареєстрований 10 лютого 2011 року о 16:07:48 год. в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який виник на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № НОМЕР_1 , винесеної 07 лютого 2011 року у зв`язку з відсутністю стягувача, закриттям виконавчого провадження за строками давності та відсутністю майна.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої заяви вимогам ст.ст. 175, 177, 442 ЦПК України, приходжу до наступних висновків.

Відповідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Судом встановлено, що подана до суду заява подано особою, повноваження якої не підтвердженні документально.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно ч.ч.1, 2, 4, 8 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана ОСОБА_1 , як директором ТОВ «Агроторфсервіс». Однак документів, які б підтверджували, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторфсервіс» бере участь у справі через Мельника А.М., як особу уповноважену діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції (самопредставництво юридичної особи), матеріали справи не містять.

Відповідно п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки, ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували, що він є директором товариства, та особою, яка підписала позовну заяву, тому на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява про звільнення майна з під арешту підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Згідно ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроторфсервіс» звернутися з заявою, оформленою відповідно до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за підписом керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторфсервіс», члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) або подану через представника адвоката, з доручення до заяви свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, ордеру.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із заявою.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов висновку, що позовну заяву ТОВ «Агроторфсервіс» про звільнення майна з під арешту - слід повернути позивачу, роз`яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 175, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторфсервіс» до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою самою заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Яковлєва