УХВАЛА
13.05.2020 року Провадження №2/425/407/20
Справа №425/1318/20
м.Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Москаленко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,
встановив:
Предметом спору у позовній заяві є скасування виконавчого напису нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється та, відповідно, не можуть і застосовуватись положення ЦПК України щодо визначення підсудності за місцем проживання споживача.
Відкриття провадження за місцем реєстрації позивача можливе в рамках ЗУ «Про захист прав споживачів», проте норми ЗУ «Про захист прав споживачів» в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється та, відповідно, не можуть і застосовуватись положення ЦПК України щодо визначення підсудності за місцем проживання споживача.
Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Разом із тим, згідно з ч. 12ст. 28 ЦПК України ,позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Згідно п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачам, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа.
У п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним ; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ; про поділ нерухомого майна, що у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ; про право користування нерухомим майном ; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже даний спір має розглядатися з дотриманням правил ч. 12 ст. 28 ЦПК України, оскільки судом розглядається саме вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , де по суті оскаржуються дії приватного нотаріуса , а не з приводу нерухомого майна.
Ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позивачеві надано право вибору підсудності , зокрема за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, підсудність справ за місцезнаходженням відповідача або за альтернативною підсудністю за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису.
Місцем виконання виконавчого документу необхідно вважати місце здійснення виконавчих дій державним або приватним виконавцем, яким є місце знаходження виконавчого провадження.
Відповідно до матеріалів справи виконавчий напис перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, яка знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Поправки Юрія,будиноки 6,офіс 15.
Позивач не ставила перед судом питання про передачу справи за підсудністю за її правом вибору альтернативної підсудності, а тому суд має передати справу за загальним правилом підсудності за місцезнаходженням відповідача.
Відповідно до п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Так, встановлено, що справа не підсудна цьому суду, оскільки ні відповідач ні орган, який займається виконанням виконавчого напису не відносяться до територіальної підсудності Рубіжанського міського суду Луганської області.
Спори між судами про підсудність згідно ст.32 ЦПК України не допускаються.
Керуючись ст.27,31,258-260,353 ЦПК України, -
Копію ухвали направити сторонам до відома.
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: В.В. Москаленко