Провадження № 2/463/591/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Козак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,0 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.1992 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Личаківським районним відділом ЗАГС м.Львова, актовий запис № 496. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. 28.01.2018 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку із чим вимушена звернутися із позовною заявою про стягнення аліментів у судовому порядку. Зазначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати сина та забезпечувати у межах своїх фінансових можливостей належні умови для його розвитку. Вважає, що розмір аліментів у сумі 3000,0 гривень щомісячно на дитину є необхідними та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку та співмірним з витратами, які здійснюються в інтересах дитини.

Справа поступила до суду 13.12.2019 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

28 січня 2020 року до суду поступила зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент народження дитини та реєстрації його батьком дитини, він вважав, що є біологічним батьком дитини. Однак, через декілька років після народження сина позивач ОСОБА_1 повідомила, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 . Так, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 повідомила сину, що ОСОБА_2 не є його біологічним батьком. Таким чином, сторонам у справі, а також дитині ОСОБА_3 відомо про те, що ОСОБА_2 не є його батьком. Враховуючи наведене, вважає, що первісний позов є безпідставним, оскільки він не несе жодного обов`язку щодо утримання та виховання неповнолітнього ОСОБА_3 . Водночас, беручи до уваги наведене, ним заявлено зустрічний позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. На момент реєстрації його як батька дитини, йому не було відомо про вказаний факт та він не надавав згоди на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ст.123 СК України. Як на підставу свої вимог посилається на визнання позивачем факту, що він не є біологічним батьком дитини та висновок експертного дослідження № 14/2Д від 12.02.2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження та згідно з яким відповідач ОСОБА_2 не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, просить зустрічний позов задовольнити та виключити запис про ОСОБА_2 як батька дитини із актового запису № 4010 від 28.07.2006 року, складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Ухвалою суду від 05.03.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 06.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з`явились, належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду. Крім цього, 29.04.2020 року на адресу суду поступила заява представника позивача за первісним позовом ОСОБА_6 про визнання зустрічного позову, оскільки у позивача не виникає сумнівів щодо достовірності висновку експертного дослідження № 14/2Д від 12.02.2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження та згідно з яким відповідач ОСОБА_2 не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, позивач ОСОБА_1 стверджує, що відповідач не є батьком дитини, яка народилась за час перебування сторін у шлюбі, у зв`язку із наведеним повністю визнає вимоги відповідача ОСОБА_2 за зустрічним позовом та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення зустрічного позову.

Крім цього, представником позивача за первісним позовом ОСОБА_6 29.04.2020 року подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача за первісним позовом у зв`язку із встановленням на всій території України карантину до 11.05.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду. Крім цього, 30.04.2020 року представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_7 подано заяву про розгляд справи без участі сторін у зв`язку із запровадженням карантинних заходів. Зустрічний позов ОСОБА_2 просить задовольнити, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просить відмовити.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України установлено карантин з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року, який продовжено до 11.05.2020 року.

Крім цього, наказами голови Личаківського районного суду м.Львова встановлено особливий режим роботи Личаківського районного суду на час дії карантину в Україні. Зокрема, не проводиться розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів, повідомлено учасників процесу, що розгляд справ буде проводитись за наявності заяв, які подаються до суду про розгляд справ за їх відсутності, в іншому випадку розгляд таких справ буде відкладено.

Враховуючи викладене, розгляд справи проведено за відсутності учасників процесу, які подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 04.05.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належність, допустимість, правдивість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 визнала повністю зустрічний позов ОСОБА_2 та не заперечує щодо виключення запису про батька ОСОБА_2 з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , оскільки такий не являється його біологічним батьком та повідомила відповідачу про даний факт через декілька років після народження дитини.

Так, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 28.07.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.8), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 4010. У графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2016 року (а.с.9-10), шлюб між сторонами розірвано.

Крім цього, відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 06.09.2018 року (а.с.11), ОСОБА_8 28.01.2017 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , актовий запис № 138. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « ОСОБА_5 ».

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).

Водночас, вимогами ст.136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (абзац третій пункту 11 постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року).

Так, у висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року зазначено, що у разі відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною, сумніви позивача щодо свого біологічного батьківства не можуть породжувати сумніви у суду першої інстанції, якщо відповідач сама визнала та підтвердила, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Як вбачається з висновку експертного дослідження № 14/2Д від 12/02/2020 року, отриманого за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.49-61).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, в сукупності з іншими доказами.

Враховуючи викладене, зокрема визнання позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 вимоги зустрічної позовної заяви, відсутність кровного споріднення між позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , а також те, що судом не здобутого жодного доказу про те, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 знав, що не є батьком дитини на момент народження дитини, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності, за яких учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Разом з тим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст.133 СК України).

Так, сторонами визнано та підтверджено судом, що у них під час перебування у шлюбі народився син ОСОБА_3 . Однак, на підставі досліджених доказів, судом встановлено, що ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 та суд прийшов до висновку про необхідність виключення запису про ОСОБА_2 як батька дитини із актового запису № 4010 від 28 липня 2006 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, позивачем за первісним позовом безпідставно заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки обов`язок щодо утримання дитини покладається на батьків такої. Водночас, ОСОБА_2 не є батьком дитини ОСОБА_3 та не несе обов`язку щодо його утримання в контексті вимог ст.ст.121, 180 СК України, відомості про нього як батька необхідно виключити із актового запису № 4010 від 28.07.2006 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, у задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю, так як позивачем за первісним позовом не подано, а судом не здобуто доказів, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини, з актового запису № 4010 від 28 липня 2006 року (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції), про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - судовий збір у розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Грицко Р.Р.