Справа № 675/845/20
Провадження № 2-о/675/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання - Ярмошук Я. Л., заявниці - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

ОСОБА_1 зазначає, що з 12 березня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , шлюб розірвано 01 березня 2011 року. ОСОБА_2 протягом часу спільного проживання зловживав спиртними напоями, підіймав руку на заявницю, обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого вона неодноразово викликала працівників поліції. Після розірвання шлюбу поведінка ОСОБА_2 не змінилася, останній продовжує зловживати алкогольними напоями, зчиняє сварки у присутності їх малолітнього сина, чинить психологічне насильство в родині. Кривдник постійно висловлює свої необґрунтовані підозри щодо аморальної поведінки ОСОБА_1 , погрожує прийти до неї на роботу і вчинити скандал, принижує її по телефону та у присутності дитини.

За таких обставин, заявниця просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборона перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона наближатися на відстань ближче 100 м. до приміщення Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, де працює ОСОБА_1

Ухвалою судді від 07 травня 2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Також у відповідності до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для справи, судом витребувана інформація в Ізяславському відділенні поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та в Ізяславському районному суді Хмельницької області.

Під час судового розгляду заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала з зазначених у ній підстав та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив з посиланням на те, що у домоволодінні, у якому проживає заявниця, знаходяться його особисті речі, а тому видачею обмежувального припису буде порушено його право на користування ними. Вказав, що факти вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 у зв`язку зі зловживанням алкогольними напоями дійсно мали місце.

У останнє судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв та клопотань не надіслав.

У відповідності до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Тому суд вважає за можливе продовжити розгляд даної справи за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З 12 березня 2009 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. Заявниця зареєстрована та проживає у будинковолодінні, що в АДРЕСА_1 . Заінтересована особа проживає без реєстрації за цією ж адресою.

Вказані обставини підтверджуються паспортом заявниці, свідоцтвом про шлюб, виданим 12 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 березня 2011 року, а також не заперечуються учасниками справи.

25 травня 2019 року о 17 год. 00 хв. за місцем свого проживання ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , яке проявилося у висловлюваннях в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

19 грудня 2019 року о 21 год. 00 хв. за місцем свого проживання ОСОБА_2 , якого раніше протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , яке проявилося у погрозах вибити двері та завдати фізичного болю останній, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

24 квітня 2020 року близько 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , яке проявилося у погрозах вчинити фізичну розправу, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді 50 годин громадських робіт.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка працює на посаді фахівця із соціальної роботи першої категорії Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, суду пояснила, що родина ОСОБА_2 перебувала на обліку в центрі ще у 2013 році у зв`язку з вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства відносно заявниці та її сина. З 2013 по 2019 роки ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їй надавалися психологічні послуги. Також проводилася відповідна робота з її колишнім чоловіком, однак останній співпрацювати не бажає, страждає на алкогольну залежність, лікуватися не хоче. ОСОБА_2 схильний до вчинення домашнього насильства, що проявляється у нецензурних висловлюваннях до його колишньої дружини, образах, пошкодженні майна за місцем їх спільного проживання, безпідставних звинуваченнях ОСОБА_1 у її аморальній поведінці, позбавленні її та сина засобів до існування.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII).

За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII).

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України).

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2019-2020 років ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , у зв`язку з чим його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Факти вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення та не заперечуються самою заінтересованою особою.

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи.

Разом з тим, як встановлено судом з довідки Ізяславського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 12 травня 2020 року № 106/01-17, заявниця ОСОБА_1 працює в Ізяславському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на посаді прибиральниці службових приміщень з 14 січня 2020 року по теперішній час. Вказана установа розташована в АДРЕСА_2 .

Тому відсутні законні підстави для застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису в частині заборони наближатися на відстань ближче 100 м. до приміщення Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, як про це просить заявниця, оскільки ОСОБА_1 у вказаному органі місцевого самоврядування не працює, що підтверджено належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

При ухваленні такого рішення суд також враховує відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів наявності ризиків вірогідності вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно заявниці за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ізяславське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Ізяславську районну державну адміністрацію Хмельницької області та виконавчий комітет Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 : місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 : місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_2 .

Суддя: В. І. Столковський