Справа № 404/540/20
Номер провадження 2/404/143/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.,

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Вимоги мотивує тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних стосунків неповнолітній залишився проживати з нею. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Зазначає, що такий рівень одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, проте не має офіційного працевлаштування, може сплачувати аліменти на рівні 1 500,00 грн., щомісячно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання, з викликом сторін (а.с. 22).

В судове засідання позивач через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши в ній також і про визнання позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони із листопада 2014 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 (а.с.6), який після розірвання шлюбу між батьками проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 4, 7).

Домовленість щодо утримання дитини після припинення шлюбних стосунків між сторонами відсутня.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

У відповідності до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України).

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Зазначені норми права свідчать про те, що правовою підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід відповідача, отримання ним доходу в натурі, а також для визначення розміру аліментів суд зобов`язаний встановити матеріальне становище платника аліментів.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як встановлено судом, за станом здоров`я відповідач є працездатним, його дохід є нерегулярним і мінливим, що унеможливлює стягнення аліментів у частці від його доходу, тому суд на підставі заяви позивача, та погодження самого платника аліментів, вважає необхідним стягнути з останнього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі визначеному позивачем .

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, тому є всі підстави для задоволення заявлених вимог позивачки.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров» я когось із них.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі -840,80 грн. та рішення суду допускає до негайного виконання, в частині стягнення аліментів , але у межах платежу за один місяць ( ст. 430 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 180,184, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 81,141, 263-265, 268,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 28 січня 2020 року до 19 червня 2033 року.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07.05.2020 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда