Ухвала

07 травня 2020 року

м. Київ

справа № 175/222/18

провадження № 61-39462св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржник) - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєв Юрій Олександрович,

розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. у виконавчому провадженні № 44936256.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02 жовтня 2014 року постановою державного виконавця Дніпропетровського районного управління юстиції Біляковського О. М. на підставі виконавчого листа № 26522/2011, надісланого Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, відкрито виконавче провадження № 44936256 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 у справі № 2-6522/2011 про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору від 02 грудня 2010 року № ДК 05/12-10.

У виконавчому провадженні № 44936256 прокурор не був стороною чи представником сторони.

У жовтні 2017 начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області) Дзіжко Р. Ю., порушивши пункт 2 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», безпідставно надав прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Рожку Д. І. копії документів виконавчого провадження № 44936256.

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Шкляра С. В. зі скаргою щодо умисного ігнорування начальником управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 положень частини четвертої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» і ненаправлення йому постанови, прийнятої за результатами розгляду його скарги від 23 жовтня 2017 року.

У вказаній скарзі ОСОБА_1 просив заступника Міністерства юстиції України Шкляра С. В. зобов`язати начальника Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 виконати вимоги частини четвертої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 06 грудня 2017 року (вих. № 28241/20.4) директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Моісеєв Ю. О. відмовив ОСОБА_1 у задоволенні скарги від 13 листопада 2017 року у повному обсязі.

З інформації, викладеної в листі начальника управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 листопада 2017 року (вих. № 26828/02-64/5356) та в листі директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. від 06 грудня 2017 року (вих. №28241/20.4), ОСОБА_1 стало відомо про те, що за результатами розгляду його скарги від 23 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 44936256 начальник управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 виніс постанову від 02 листопада 2017 року № 147/8/1/2017, якою дії начальника Дніпровського районного ВДВС Дзіжка Р. Ю. щодо надання документів виконавчого провадження прокурору визнані такими, що вчинені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірним рішення директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. від 29 грудня 2017 року (вих. № 51191/Л-30456/20.4) про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року, поданої у виконавчому провадженні № 44936256; зобов`язати директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О. В. повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року, подану у виконавчому провадженні № 44936256.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним рішення директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. від 29 грудня 2017 року (вих. № 51191/Л-30456/20.4) про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року, поданої у виконавчому провадженні № 44936256.

Зобов`язано директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О. В. повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 07 грудня 2017 року, подану у виконавчому провадженні № 44936256.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту ДВС Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення. Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року залишено без змін.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява від ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

У вступній частині постанови Верховного Суду від 22 січня 2020 року допущено описку в зазначенні дати постанови та помилково зазначено «22 січня 2019 року» замість правильного «22 січня 2020 року».

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне виправити допущену в постанові описку.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Виправити у вступній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року описку та замість дати винесення постанови «22 січня 2019 року» вважати правильним «22 січня 2020 року».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець