Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

05 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловою квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом він є власником 1 / 3 частки квартири АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3 . Власником 2 / 3 частини зазначеної квартири є ОСОБА_2 , відповідач по справі, на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.2016 року та свідоцтва про право власності за законом від 21.06.2019 року. Між сторонами виникають непорозуміння з приводу користування квартирою, відповідач як співвласник житла відмовляється оплачувати комунальні послуги, а позивач не має можливості проживати в цій квартирі. Позивач, уточнивши вимоги, виправивши технічні описки, просить суд визначити наступний порядок користування квартирою: позивачу виділити в користування житлову кімнату площею 12,8 кв.м., та лоджію 2,8 кв.м., а відповідачу залишити в користуванні житлові кімнаті площею 16,9 кв.м. і площею 8,7 кв.м., та залишити в спільному користуванні сторін підсобні приміщення квартири кухня 9,1 кв.м, ванна 2,6 кв.м, туалет 1,0 кв.м, коридору 10,8 кв.м, вбудована шафа 0,7 кв.м., кладова 2,1 кв.м.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

В судове засідання відповідач не з`явилася, була повідомлена про розгляд справи за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником 1 / 3 частки квартири під АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.08.2016 року, приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименською Л.Л., яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3 .

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_2 є мамою позивача та є співвласником з позивачем квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є власником 2 / 3 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.2016 року та свідоцтва про право власності за законом від 21.06.2019 року, виданих приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименською Л.Л., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виданого 22.08.2016 року №66412428, свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 22.08.2016 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Якименською Л.Л.

Як слідує з технічного паспорту КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» та пояснень позивача, вказана вище квартира, розташована на 7 поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з 3-ох ізольованих жилих кімнат, площею 12,8 кв.м, 8,7 кв.м, 16,9 кв.м., а також в квартирі є кухня площею 9,1 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, коридор 10,8 кв.м, вбудована шафа 0,7 кв.м, кладової 2,1 кв.м, лоджії 2,0 кв.м., лоджії 2,8 кв.м. Підсобна площа квартири 29,0 кв.м, загальна площа квартири з врахуванням балкону 67,4 кв.м. (а/с 10-12).

Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім`ї № 2980 від 15.06.2018 року, в зазначеній квартирі зареєстровано двоє осіб: позивач - ОСОБА_1 , та його мати - ОСОБА_2 , відповідач по справі (а.с.13).

Позивач суду пояснив, що з мамою, яка є відповідачем по справі, він не підтримує ніяких відносин, з 13-річного віку проживає з бабою, в її квартирі по АДРЕСА_2 . Відповідач проживала деякий час в спірній квартирі, потім мешкала в квартирі своєї матері в м. Києві, деякий час проживала в селі Чернігівської області. Сторони не підтримують родинних відносин. Позивач на сьогоднішній день зареєстрований в спірній квартирі, але не має доступу до житла. Відповідач зачинила квартиру, не сплачує рахунки, виник борг, відповідач не утримує квартиру та не дає доступу для проживання позивача в квартирі. Між сторонами існує конфлікт щодо порядку користування квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності. З дня народження до 11 річного віку позивач постійно проживав зі своїми батьками у вказаній квартирі, а після розірвання шлюбу батьків, позивач проживає у помешканні своєї баби по АДРЕСА_2 . Спільне проживання без встановлення порядку користування квартирою та розподілу особових рахунків в квартирі є неможливим.

При вирішенні даного позову суд виходив з наступного.

За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Положеннями ст.360 ЦК України закріплено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Позивач зазначає, що не заперечує відступлення від відповідності реальних часток ідеальним та просить виділити йому кімнату площею 12,8 кв.м. та лоджію площею 2,8 кв.м, а інші дві кімнати залишити в користуванні матері, залишивши в спільному користуванні всі підсобні приміщення квартири.

З огляду наведеного вище, за відсутності жодних заперечнь відповідача, суд вважає за можливе встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_3 : позивачу виділити в користування житлову кімнату площею 12,8 кв.м, а відповідачу 2 житлові кімнати площею 16,9 кв.м і житлову кімнату 8,7 кв.м, лоджію 2,0 кв.м, підсобні приміщення залишити в загальному користуванні (кухню площею 9,1 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м, коридор 10,8 кв.м, вбудовану шафу 0,7 кв.м.)

За клопотанням позивача, судові витрати залишити за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.355-360 ЦК України, ст..ст. 10,19,82,130,137,141,158,258,259,263,264,268,354 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 :

- виділити в користування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) житлову кімнату площею 12,8 кв.м. та лоджію площею 2,8 кв.м.;

- виділити в користування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) дві житлові кімнати площею 16,9 кв.м. та площею 8,7 кв.м., лоджію - 2,0 кв.м.;

- підсобні приміщення квартири (кухня, ванна, туалет, вбудована шафа, кладова) залишити в спільному користуванні сторін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України під час дії карантину, встановленого КМ України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання заяви про перегляд заочного рішення, визначений ст. 284 ЦПК України, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.05.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола