Справа № 183/1319/20
№ 2-о/183/99/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй Диплома серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_2 про присвоєння кваліфікації лікаря з лікувальної справи, виданого Єреванським Державним медичним інститутом в м.Єревані 30.06.1993 року.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шаумян Марнеульського району Грузії, а 12.09.1989 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 . Шлюб було зареєстровано в м.Єревані, після чого її прізвище було змінено на ОСОБА_4 . Закінчивши Єреванський Державний медичний інститут, 30.06.1993 року на ім`я ОСОБА_2 був виданий Диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 за спеціальністю «лікувальна справа».

В подальшому заявник при отриманні громадянства України в 1997 році, отримала його на дівоче прізвище « ОСОБА_5 », оскільки громадянство України нею набувалося після зміни прізвища чоловіка на дівоче. В 2013 році вона розірвала зареєстрований з ОСОБА_3 шлюб, реєстрація розірвання шлюбу була здійснена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомоковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Наразі заявник проходить черговий курс з підвищення кваліфікації, однак не має можливості отримати відповідне свідоцтво, оскільки диплом спеціаліста їй виданий на ім`я ОСОБА_2 , в той час коли вона перебувала у шлюбі з чоловіком, та перебувала на його прізвищі.

Так, заявник не має можливості надати докази зміни прізвища в період шлюбу при отриманні громадянства України, однак наполягає на тому, що диплом спеціаліста виданий саме на її ім`я, вона весь час працювала за отриманою спеціальністю, періодично проходила всі курси підвищення кваліфікації та жодного разу у компетентних органів, що видавали такі свідоцтва, не виникало сумнівів у належності диплома спеціаліста їй.

На даний час внести відповідні зміни до актових записів про зміну прізвища чи до диплома спеціаліста заявник не має можливості, тому звернулася до суду з даною заявою.

04 березня 2020 року відкрите провадження у справі.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту належності документу підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Суду подано свідоцтво про народження ОСОБА_1 , виданого російською мовою, у відповідності до якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в Марнаульському районі Грузинської РСР (а.с. 7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в 1981 році закінчила Прядивську середню школу Царичанського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія атестату про середню освіту (а.с. 13)

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.09.1989 року зареєстрували шлюб, внаслідок чого прізвище дружині було присвоєне ОСОБА_4 (а.с. 11).

30 червня 1993 року на ім`я ОСОБА_2 був виданий диплом серії НОМЕР_1 , у відповідності до якого остання в 1987 році вступила до Дніпропетровського державного медичного інституту та в 1993 році закінчила повний курс Єреванського Державного медичного інституту за спеціальністю «лікувальна справа», про що свідчить копія диплому та його переклад на російську мову (а.с. 7,9).

Трудова книжка на ім`я ОСОБА_1 була заведена 05.07.1995 року, остання містить запис про проходження навчання в Ереванському Державному медичному інституті в період з 01.09.1987 року по 30.06.1993 року, а також містить відомості про отримання диплому серії НОМЕР_1 (а.с. 25).

ОСОБА_1 в 1994 році отримала посвідчення водія, що було видане ДАІ МВС-УВС в Дніпропетровській області (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Шаумян Марнаульского району Грузії, отримала паспорт громадянина України, що був виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 4-5).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний 27 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомоковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 8).

При цьому матеріали справи містять докази проходження ОСОБА_1 протягом трудової діяльності атестації за різними кваліфікаційними категоріями (а.с. 15-23).

При цьому Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану з державного реєстру актів цивільного стану не знаходить актового запису про зміну імені (прізвища) з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с. 27).

Як пояснює сама заявник така зміна прізвища була здійснена за часи, коли вона мала паспорт громадянина колишнього СРСР в м.Єревані до отримання громадянства України та до створення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а оскільки шлюб був зареєстрований в м.Єревані, внесення таких відомостей до такого реєстру не можливий.

Означені невідповідності перешкоджають заявникові у реалізації її прав, в тому числі на отримання різного роду атестаційних посвідчень, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності документу заявникові. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та має бути задоволена, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт, а саме, що Диплом серії НОМЕР_1 , виданий Єреванським Державним медичним інститутом в м.Єревані 30.06.1993 року. на ім`я ОСОБА_2 про присвоєння кваліфікації лікаря з лікувальної справи, належить ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5,12, 77-82, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт, що Диплом серії НОМЕР_1 , виданий 30.06.1993 року Єреванським Державним медичним інститутом на ім`я ОСОБА_2 про присвоєння кваліфікації лікаря з лікувальної справи, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с.Шаумян Марнеульського району Грузії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд в тридцятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока.