Справа № 681/1583/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

відповідачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Кушнірука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом кредитної спілки "Супер Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В листопаді 2019 року кредитна спілка «СуперКредит» (далі Спілка) звернулась з позовом, в якому просила стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість по кредиту, котра станом на 31 жовтня 2019 року становить 6726 грн. 74 коп. та складається з: 3815 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 2911 грн. 03 коп. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 09.11.2018 року по 31.10.2019 року, а також 62 грн. витрачених коштів на листування та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

В обґрунтування вимог зазначила, що 04 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та Спілкою було укладено кредитний договір і додатковий договір про транш до нього, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. та зобов`язалася повернути кредитні кошти у строки визначені графіком платежів.

Проте, ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань не виконує, а тому у неї перед кредитодавцем виникла заборгованість вищевказаних сум.

ОСОБА_1 у встановлений строк, згідно ухвали суду від 25 листопада 2019 року про відкриття провадження, подала відзив на позов, в якому проти позову Спілки заперечила, вказавши про наявність підстав для закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки заборгованість по кредиту нею погашена повністю 15 серпня 2017 року, про що надала копію відповідної квитанції, виданої для неї працівником Спілки ОСОБА_2 .

Позивач у поданій відповіді на відзив вказав, що кошти в розмірі 10235 грн. 07 коп., котрі сплачені ОСОБА_1 згідно поданої нею копії квитанції до каси відділення Спілки не надходили. Крім того, відповідно до наказу № 46-ГД від 31 грудня 2015 року касу № 30 відділення № 30 Спілки за адресою: м. Полонне, вул. Лесі Українки, 124, закрито з 31 грудня 2015 року, а відтак у ОСОБА_2 не було повноважень вчиняти будь-які касові операції.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, де також вказав про підтримання позову Спілки.

Відповідачка та її представник адвокат Кушнірук В.М. в судове засідання також не з`явилися, від останнього надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, зазначивши про заперечення проти позову та заявили клопотання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, в підготовчому провадженні представник відповідачки пояснював, що на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 28 листопада 2019 року з ОСОБА_3 (чоловіка відповідачки) як поручителя за вказаним вище кредитним договором на користь Спілки стягнуто заборгованість по тілу кредиту і сума заборгованості по сплаті процентів, а також 31 грн. витрат на листування, 1900 грн. третейського збору та 538 грн. 14 коп. витрат на правову допомогу.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 04 серпня 2017 року уклала зі Спілкою кредитний договір кредитної лінії № СК50/182/17/129/04СЗта додатковий договір про транш № 1, за умовами яких їй надано кредит в розмірі 10000 грн., котрий було перераховано на реквізити картки «ПриватБанку», що стверджується даними письмових заяв ОСОБА_1 та платіжного доручення від 04 серпня 2017 року № 10720, який вона зобов`язувалася повернути в строки визначені в договорі зі сплатою 78 процентів річних за користування кредитом (п.3.3 р.3 договору).

Вирішуючи питання правомірності позовних вимог, суд виходить із наступного.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 названого Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями п.3.5 р.3 кредитного договору сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів.

Даний графік визначений у додатковому договорі про транш № 1 та перший платіж позичальником мав бути сплачений 07 вересня 2017 року в загальному розмірі 898 грн. 09 коп., з яких: 171 грн. 51 коп. частина кредиту, 726 грн. 58 коп. проценти.

Датою здійснення платежів позичальником вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на зазначені суми або дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, або дата спрямування коштів з добровільного додаткового пайового внеску позичальника за відповідною його заявою на погашення заборгованості за договором (абз.2 п.3.10 р.3 кредитного договору).

Як вбачається з наданої ОСОБА_1 копії квитанції до прибуткового касового ордера № 345/30 від 15 серпня 2017 року, виданої головним бухгалтером/касиром Спілки Борозенним ОСОБА_4 , нею по кредиту згідно договору № СК50/182/17/129/04СЗвід 04 серпня 2017 року на погашення кредиту сплачено 10235 грн. 97 коп.

Таким чином, відповідачка скориставшись своїм правом, передбаченим умовами пп.3 п.2.3 р.2 кредитного договору щодо повного дострокового повернення кредиту в будь-який час, виконала своє зобов`язання належним чином та в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо ненадходження на рахунки Спілки коштів від позичальника на погашення кредиту, що на думку позивача вірно відображено у розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій, виходячи з наступного.

Так, відповідно до наказу голови правління № 46-ГД від 31 грудня 2015 року касу № 30 відділення № 30 кредитної спілки «СуперКредит» за адресою: АДРЕСА_1 , вул. АДРЕСА_2 , закрито з 31 грудня 2015 року.

Однак, з огляду на те, що умовами договору передбачено здійснення платежів позичальником шляхом оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів, ОСОБА_1 не знала і не могла знати про існування зазначеного вище наказу щодо закриття каси Спілки у м. Полонне та відсутність у працівника ОСОБА_2 станом на 15 серпня 2017 року повноважень вчиняти будь-які касові операції.

Відтак, отримавши квитанцію до прибуткового касового ордеру, виданої працівником Спілки, відповідачка правомірно вважала, що кредит нею погашено належним чином.

Разом з тим, як вбачається з копії ухвали Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року по справі № 824/250/19 за заявою кредитної спілки «СуперКредит» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 28 листопада 2019 року, за яким із ОСОБА_3 на користь Спілки стягнуто 9195 грн. 88 коп. заборгованості за договором поруки № СК50/182/17/129/04СЗ від 04 серпня 2017 року, яким забезпечено зазначений вище кредитний договір, укладений між Спілкою та ОСОБА_1 та вказана заборгованість складається з: 3815 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 2911 грн. 03 коп. сума заборгованості по сплаті процентів, 31 грн. витрати на листування, 1900 грн. третейський збір, 538 грн. 14 коп. витрати на правову допомогу.

Отже, рішенням третейського суду, прийнятим в межах його компетенції, вже вирішено спір про стягнення з поручителя заборгованості, яка виникла по кредитному договору № СК50/182/17/129/04СЗ від 04 серпня 2017 року, у тому ж самому розмірі, що й заявлено в даній справі про стягнення з позичальника.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Вирішуючи клопотання про стягнення з позивача на корись відповідачки понесених нею витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 141 цього Кодексу передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

За положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Кушніруком В.М. 10 січня 2020 року укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого визначено, що гонорар адвокату виплачується довірителем в розмірі встановленому за домовленістю та відповідає складності справи і терміну перебування її в провадженні. Оплата праці адвоката посвідчується квитанцією.

Згідно квитанції б/н від 27 лютого 2020 року, що міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 для адвоката Кушнірука В.М. у вказаній цивільній справі сплачено 10000 грн. витрат за правничу допомогу, детальний опис якої відображено у розрахунку вартості виконаних робіт адвокатом.

Суд, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137, ч.3 ст.141 ЦПК України враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим ним на надання послуг, а відтак такі витрати пов`язані з розглядом даної справи, розмір яких в сумі 10000 грн. є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, п.3 р.ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову кредитної спілки "Супер Кредит" відмовити.

Стягнути з кредитної спілки "Супер Кредит" на користь ОСОБА_1 10000(десять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, але не пізніше строку закінчення картину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складено 07.05.2020 року.

Позивач Кредитна спілка «СуперКредит», ідентифікаційний , місцезнаходження: м. Київ, проспект П.Григоренка, 39б, оф.123, поштовий індекс 02140.

Відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_3

Головуючий: