Справа № 127/2-3538/10
Провадження № 22-ц/801/891/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 рокуСправа № 127/2-3538/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Копаничук С.Г,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Бойка В.М. о 12 год.20 хв., в приміщенні цього суду , за заявою ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій по виплаті аліментів,-

Встановив:

28 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій за несплату аліментів. Вказала, що 01.04.2011 року, на виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.06.2010 року було видано виконавчий лист № 2-3538/10 про стягнення із ОСОБА_2 на її користь штрафних санкцій по виплаті аліментів та судових витрат на загальну суму 14 737,25 грн. За даним виконавчим листом 14.04.2011року Замостянським ВДВС Вінницького МУЮ ,правонаступником якого є Замостянський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (далі - Замостянський ВДВС), було відкрито виконавче провадження № 25900045. В 2018 році вона довідалась про те, що вказаний виконавчий лист на виконанні у Замостянському ВДВС не перебуває, оскільки ще в 2012 році виконавче провадження було закінчено, а виконавчий лист направлено до ВДВС Вінницького РУЮ за місцем фактичного проживання боржника. У березні 2018 року на виконання рішення їй помилково повторно було видано новий виконавчий лист ,який було повернуто без виконання у зв`язку з пропуском строку пред`явлення його до виконання.

Листом Замостянського ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області 33481/15.24-25/6 від 25.07.2019 року та листом Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №23771 від 19.09.2019 року її було повідомлено, що перший виконавчий лист № 2-3538 від 01.04.2011 року на виконанні в зазначених відділках ДВС не перебуває, оскільки в 2012 році передавався у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання та реєстрації боржника з одного ВДВС до іншого. Листом Тиврівського відділу ДВС від 26.09.2019 року її повідомлено, що виконавчий лист № 2-3538 від 01.04.2011 року надійшов на виконання на адресу відділу 15.08.2012 року, по якому 16.08.2012 р. було відкрито виконавче провадження № 33874553. Однак, постановою державного виконавця від 26.12.2012 року виконавче провадження було закінчено та направлено за належністю до іншого відділу ДВС, оскільки боржник в м. Гнівані не проживає. Крім того зазначила, що вважала ,що виконавчий лист по стягненню пені продовжує знаходитись на примусовому виконанні.

Посилаючись на те, що виконавчий документ було втрачено при пересилці, у зв`язку з чим строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання нею було пропущено з поважних причин, просила видати дублікат виконавчого листа № 2-3538 від 01.04.2011 року та поновити строк пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року заяву про видачу дублікату задоволено, видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-35388/11 від 01.04.2011 року, поновлено строк на пред`явлення його до виконання.

В апеляційній скарзі відповідач (боржник) ОСОБА_2 просив зазначену ухвалу скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання відмовити. Зазначив, що втрата виконавчого листа позивачем не доведена. ОСОБА_3 протягом з 20102 року рухом виконавчого провадження не цікавилась ,втратила інтерес , що не може вказувати на поважність причин для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначив, що рішенням Вінницького міського суду від 01.04.2019 року у справі №127/2617/19 було встановлено, що ОСОБА_2 здійснено переплату ОСОБА_3 коштів за аліментами на суму 7754,55 грн., які стягнуто з останньої на його користь і лише після цього ОСОБА_3 зацікавилася ходом виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3 зазначила, що ухвала суду є законною та обґрунтованою ,а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, Краснікова Б.М. ,перевіривши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа у даній справі та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що обставина втрати виконавчого документа є доведеною, а причини пропуску на пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа № 2- 3538/10 від 01.04.2011 року виданого Ленінським районним судом м. Вінниці,- є поважними.

Однак, із зазначеними висновками суду погодитись не можна, оскільки вони здійснені без належної оцінки доказів та встановлення дійсних обставин ,що мають значення для справи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа, виконавчий документ у вигляді рішення суду може бути пред`явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому строки встановлюються для судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час розгляду справи, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту ч.1 ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином заявник повинен довести по- перше, що оригінал виконавчого документа втрачено ним або виконавчою службою ;по-друге, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився на час подачі заяви про видачу дубліката і у випадку, якщо він закінчився - довести ,що він пропущений із поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці на підставі заочного рішення від 30.06.2010 року видано виконавчий лист № 2-3538/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штрафних санкцій по виплаті аліментів в розмірі 14289,25 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 206,00 грн., по оплаті інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. та по оплаті оголошення в пресі про судовий виклик в сумі 122,00 грн. (на загальну суму 14 737,25 грн.).

14.04.2011 року за даним виконавчим листом Замостянським ВДВС відкрито виконавче провадження № 25900045.

12.05.2017 року ОСОБА_1 змінила прізвище на " ОСОБА_1 ".

14.02.2018 року та 27.02.2018 року ОСОБА_3 зверталась до Вінницького міського суду з заявами про ознайомлення з матеріалами справи №2-3538/10.

Також, 27.02.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заяявою про видачу виконавчого листа у справі №2-3538/10, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 30.06.2010 року, який вона отримала 15.03.2018 року (а.с. 66).

Згідно повідомлення Замостянського ВДВС від 18.05.2018 року, виконавчий лист № 2-3538/2010 повернуто стягувачу ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. (а.с. 103)

Відповідно до листа Замостянського ВДВС м. Вінниці у Вінницькій області 33481/15.24-25/6 від 25.07.2019 року, в результаті виконання в/л № 2-3538/10 від 01.04.2011 року, постановою державного виконавця виконавче провадження було закінчене на підставі п.10. ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» а в/л передано його за належністю до ВДВС Вінницького РУЮ для подальшого виконання. (а.с. 97).

З листа Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №23771 від 19.09.2019 року вбачається, що виконавчий лист № 2-3538 від 01.04.2011року до відділу не надходив і на виконанні не перебуває.( а.с.99)

З листа Тиврівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №2920 від 26.09.2019 року вбачається, що при виконанні виконавчого листа № 2-3538 від 01.04.2011 року, державним виконавцем було встановлено відсутність місця проживання боржника у АДРЕСА_1 , в результаті чого постановою державного виконавця від 26.12.2012р. виконавчого провадження було закінчено і направлено для виконання за належністю до іншого відділу ДВС. (а.с. 100)

Проаналізувавши наявні у справі докази та пояснення заявниці ,колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають встановленим дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 не довела допустимими ,достовірними та достатніми доказами як втрати виконавчого документу так і поважності пропуску строку пред`явлення його до виконання.

Так як вбачається з наданих нею листів ,виконавчий лист направлявся відділами державної виконавчої служби для виконання за місцем проживання боржника до 26.12.2012 року. Останнім листом Тиврівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області повідомив ,що виконавче провадження було закрито постановою державного виконавця від 26.12.2012 року і направлено на виконання до іншого суду.

Із цієї відповіді не вбачається обставина втрати виконавчого листа і ким ,оскільки наявне повідомлення про направлення його на виконання до іншого суду без зазначення до якого саме. Виконавча служба не повідомила заявницю про втрату нею виконавчого листа при виконані.

Заявниця ж не з`ясувала до якого саме відділу ДВС було направлено виконавчий лист на виконання у грудні 2012 року ,чи перебуває він у тій службі на виконанні на час її звернення і з того часу аж до 2019 року долею першого виконавчого листа не цікавилась. Кошти які отримувала від виконавчої служби, як пояснила, розцінювала ,як отримання аліментів на дитину ,а тому не могла вважати, що виконується рішення суду про стягнення штрафних санкцій.

Відтак, зважаючи на аргументи доводів ОСОБА_2 , викладені у апеляційній скарзі, лист Тиврівського відділу ДВС від 26.09.2019 року не можна вважати допустимим , достовірним та достатнім доказом як втрати виконавчого документа при його пересиланні, так і поважності причин пропуску заявницею строку пред`явлення його до виконання.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст .263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення було ухвалено 30.06.2010 року, виконавчий лист було видано 01.04.2011 року, виконанням якого розпочато 14.04.2011 року, а заявник почала цікавитись ним лише у 2019 році.

Отже, колегія суддів вважає, що при зверненні до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, ОСОБА_3 не належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, що підтверджували поважність підстав для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відтак, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Суд першої інстанції на вищезазначені обставини справи уваги не звернув, докази поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання належним чином не перевірив та здійснив безпідставний висновок про доведеність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дублікату.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд допустив порушення ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів в їх сукупності, неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково ,а ухвала суду на підставі ст.376 ЦПК - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову .

На підставі викладеного, керуючись ст. 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: С.Г. Копаничук
Судді: С.К. Медвецький
В.В. Оніщук