Дата документу 06.05.2020 Справа № 316/1178/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/1178/19 Головуючий у 1-й інстанції: Куценко М.О. провадження № 22-ц/807/1248/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про індексацію грошового зобов`язання та сплату трьох процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що постановою Енергодар-

ського міського суду Запорізької області від 09.06.2015р., зміненою постановою Дніпропет-

ровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015р., по справі № 316/2638/14-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області провести позивачу перерахунок з 29.04.2014 по 02.08.2014 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, які нараховані всупереч положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: основної державної пенсії в розмірі, не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`я-

зкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично отриманих сум, та виплатити перераховану державну і додаткову пенсію ОСОБА_1 .. Рішення набуло законної сили 03.07.2015р.

Відповідачем було здійснено позивачу перерахування пенсії у відповідності з вказаними рішеннями судів на суму 5116,67 грн., що підтверджується листом відповідача від 12.10.2018 р. № 6486/05, але сума заборгованості, нарахована за рішенням суду, так і не була фактично виплачена позивачу. Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати 2440,69 грн. та три проценти річних 587,51 грн. за період з 03.07.2015р. по 30.04.2019р. на суму несплаченої заборгованості за перерахованою пенсією.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції неправомірно не застосовано до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України, чим фактично позбавлено позивача права на захист майнових інтересів, зокрема, від знецінення грошових коштів, які підлягають виплаті на її користь.

31 березня 2020 року до апеляційного суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач вказав, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та, як наслідок, винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1, п.1 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтею 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що по справі № 316/2638/14-а, провадження № 2-а/316/36/15, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснення перерахунку пенсії, 09.06.2015р. Енергодарським міським судом Запорізької області було прийнято постанову, якою зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 як особі, яка постраждала від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІІ групи, основної державної пенсії в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.ст. 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 29 квітня 2014 року, з урахуванням проведених виплат (а.с. 7-8).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015р. постанову суду першої інстанції змінено та, у тому числі, абзац другий резолютивної частини постанови викладено у наступній редакції: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 29.04.2014 по 02.08.2014 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, нараховану всупереч положень ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: основної державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично отриманих сум.» (а.с. 9-10). Вказана постанова суду набрала законної сили 09.07.2015р.

Згідно приписів ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Зі змісту листа Енергодарського об`єднаного УПФУ № 6486/05 від 12.10.2018р. на адресу ОСОБА_1 встановлено, що на виконання рішення суду позивачу було нараховано 5116 грн. 67 коп. з урахуванням виплачених сум (а.с. 12).

Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що вказані грошові кошти в сумі 5116 грн. 67 коп. не були їй виплачені, наявні підстави для застосування наслідків невиконання грошових зобов`язань, визначених ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення з відповідача індексу інфляції та 3 % річних відповідно до здійснених нею розрахунків, в загальному розмірі 3028 грн. 20 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанови суду про зобов`язання відповідача вчинити певні дії не можуть вважатися грошовим зобов`язанням в розумінні статті 625 ЦК України, а отже відсутні правові підстави для застосування положень статті 625 ЦК України до даних правовідносин.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Так, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат у загальній сумі 3028,20 грн. за невиконання грошового зобов`язання щодо виплати перерахованої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015р. по справі № 316/2638/14-а пенсії.

Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

З огляду на зазначене, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції на зміст вказаної норми матеріального права уваги не звернув, правові позиції не застосував, а відтак, не врахував, що відповідач порушив грошове зобов`язання, а тому дійшов помилкового висновку про те, що у позивача не виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до приписів статті 625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є обґрунтованими.

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих інфляційних втрат у сумі 2 440,69 грн. та трьох процентів річних 587,51 грн. за період з 03.07.2015р. по 30.04.2019р. на суму заборгованості з пенсії, нарахованої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015р. по справі № 316/2638/14-а у розмірі 5116 грн. 67 коп.

Відповідно до статті 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (стаття 4).

Інфляційне збільшення боргу рахується за формулою: сума боргу ? процент інфляції. Згідно з наданого позивачем розрахунку з врахуванням індексів інфляції сума інфляційних втрат становить за невиконання постанови 7557,36 5116,67 = 2 440,69 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою 3% * сума боргу * кількість прострочених днів) /365 (кількість днів у році).

5116,67 грн. х 3% х 1397 : 365 : 100% = 587,51 грн.

Отже, згідно з правильно здійсненим позивачем розрахунком розмір 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по перерахованій пенсії, яка не була виплачена позивачу, становить 2440,69 грн. + 587,51 грн. = 3 028,20 грн.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" від 22.08.2018 року № 628 територіальні органи Пенсійного фонду України вирішено реорганізувати шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України. Так, Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який і є правонаступником відповідача у справі та належним відповідачем.

Таким чином, з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню нараховані інфляційні втрати 2440,69 грн. та три проценти річних 587,51 грн. за період з 03.07.2015р. по 30.04.2019р. на суму заборгованості з пенсії, яка нарахована на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015р. по справі №316/2638/14-а, але не виплачена позивачу.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі Закон № 540-ІХ).

З змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 384, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів. витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 січня 2020 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 2440 (дві тисячі чотириста сорок ) гривень 69 копійок та три проценти річних в сумі 587 (п`ятсот вісімдесят сім) гривень 51 копійки за період з 03.07.2015р. по 30.04.2019р., нарахованих на суму заборгованості по перерахованій пенсії, яка нарахована на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2015 р. по справі №316/2638/14-а в сумі 5116,67 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Постанова прийнята, складена та підписана 06 травня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.