справа № 489/3587/19
провадження №2/489/394/20
30 квітня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
У липні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.12.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , на квартиру, що розташована за вказаною квартирою.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 її двоюрідною бабусею та сестрою її рідної бабусі по лінії батька ОСОБА_4 . Починаючи з грудня 2013 року вона фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_2 , оскільки вони були людьми похилого віку та потребували постійного догляду. Інших родичів у подружжя ОСОБА_5 не було.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , на момент смерті з нею проживали позивач та її чоловік ОСОБА_2 . Позивач зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. За такого спадщину прийняв чоловік останньої. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. У травні 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття після смерті останнього, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, так як документи, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем відсутні. Крім позивача іншим спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 немає.
Враховуючи, що з грудня 2013 року позивач постійно проживала з ОСОБА_2 , оскільки він був людиною похилого віку та потребував постійного нагляду, та на теперішній час продовжує опікуватись спадковим майном, сплачує платежі за комунальні послуги, продовжує проживати в квартирі, просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 22.04.2020 на 11:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач надала до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунальної власності міської ради міста Миколаїв Миколаївської області від 18.09.2002, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по Ѕ частці кожному.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №156. Після її смерті, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Л.С. (далі - приватний нотаріус), було заведено спадкову справу №18/2019.
Постановою приватного нотаріусу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю відомостей про родинні відносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Лоцкинською сільською Радою народних депутатів Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №35, батьком позивача записаний ОСОБА_6 .
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Новоалександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №42, вбачається, що матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_4 , дівоче прізвище якої до реєстрації шлюбу було « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис №15.
Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_4 , виданої Новоалександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №89, батьками ОСОБА_8 записані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданим виконкомом Новоалександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, актовий запис №01, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також записані батьками ОСОБА_11 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , та відповідно є двоюрідною бабусею позивача.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим Відділом запису актів громадського стану громадянського стану Ленінської ради народних депутатів м. Миколаєва, актовий запис №163, ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 , і, як вбачається з матеріалів справи, саме він прийняв спадщину після смерті своєї дружини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.
Судом досліджено спадкову справу №19/2019 до майна померлого ОСОБА_2 , заведену приватним нотаріусом, та встановлено, що 20.05.2019 позивач зверталась до останньої з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Проте, постановою приватного нотаріуса від 31.05.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю відомостей про родинні відносини.
З довідок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жилец-ЮГ» №1/399 від 02.05.2019, №1/400 від 06.05.2019 та №401 від 06.05.2019 вбачається, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте станом на 06.05.2019 за вказаною адресою ніхто не зареєстрований.
Згідно довідки Новоолександрівської сільської ради №272/01-32 від 03.06.2019 позивач зареєстрована, але не проживає в АДРЕСА_3 .
Факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується актом про фактичне проживання особи від 03.05.2019, засвідченого сусідами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підписаним головою ОСББ «Жилец-ЮГ», відповідно до якого позивач, починаючи з грудня 2013 року по 07.04.2019 фактично проживала однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №785 від 08.04.2019 похованням ОСОБА_2 займалась позивач.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18 та від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на кв. АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , то суд вважає що ці вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).
Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки вище суд дійшов висновку про встановлення факту спільного проживання позивача та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців та прийняття позивачем спадщини у встановленому законом порядку, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування за законом.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Повний текст судового рішення складено 30.04.2020.
Суддя І.В.Коваленко