Провадження № 22-ц/802/537/20 Категорія: 39 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання - Савчук О.В.,

за участю: представника позивача Давидова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" про визнання кредитного договору недійсним за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" про визнання кредитного договору недійсним. Позов мотивує тим, що у серпні 2019 року, з телефонного дзвінка представника відповідача він дізнався про існування кредитного договору №/348283 від 08 липня 2019 року, який був нібито укладений між ним та відповідачем. Зазначає, що він ніколи ніяких кредитних договорів з відповідачем не укладав та жодних коштів за такими договорами не отримував. Зрозумівши, що відносно нього невідомими особами були вчинені шахрайські дії, він звернувся в Луцький міський відділ поліції з відповідною заявою. Дана заява була внесена працівниками поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2019 року. Договір укладався в мережі "Internet" шляхом обрання форми укладення електронних договорів за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредита група" на сайті htpp://www/eurogroshi/com/ua. Він жодної заявки на отримання кредиту на вказаному сайті не подавав, формуляр заяви (форми) не заповнював, жодних СМС повідомлень з пропозицією підписати електронний договір не отримував та не відправляв. Крім того, належна йому банківська картка АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 була заблокована від 08.07.2019 року до 16.07.2019 року, що підтверджується довідкою виданою АТ КБ "Приватбанк" від 12.09.2019 року.

Просить суд визнати недійсним вказаний кредитний договір № /348283 від 08.07.2019 року, укладеного між ним та ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група".

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року позов у даній справі задоволено. Визнано недійсним кредитний договір №/348283 від 08 липня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Стягнуто з ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідач ТpОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач не надав примірник договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, або з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг. В момент, коли позивач заповнив заяву з метою отримання кредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача та приєднався до умов публічного договору, щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів. Клієнт обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет, при підписанні документів на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт зобов`язаний ввести на веб - сторінці. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, як аналог власноручного підпису, є підтвердженням особи клієнта. У матеріалах справи міститься копія Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № /348283, який було підписано позивачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Під час оформлення заяви на оформлення кредитної угоди вводяться такі персональні дані як: дата народження, паспортні дані, код платника податків, адреса, контактний номер телефону, місце роботи та ін. Тобто, дані, які відомі лише позивачу. Позивач не заявляв про втрату паспорта чи про те, що його персональні дані відомі іншим особам. Суд не розібрався в обставинах справи, не з`ясував куди ділися грошові кошти, які були перераховані позивачу на його банківську карту. В рішенні суду відсутня оцінка доказів, які подані стороною відповідача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження наявності у позивача волевиявлення на укладення кредитного договору, а також дотримання письмової (електронної) форми укладення договору, а саме - наявності підпису позичальника.

Такі висновки суду грунтуються на неповно з`ясованих обставинах справи і не відповідають нормам матеріального права.

З матеріалів справи встановлено, що 08 липня 2019 року між позивачем (позичальником) та відповідачем (кредитором) був укладений кредитний договір №/348283, який був підписаний в електронній формі.

Згідно індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № /348283 від 08.07.2019 року, ТзОВ "кредитна установа "Європейська кредитна група" надає клієнту - ОСОБА_1 кредит в розмірі 1500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 06.08.2019 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 693, 5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1, 9 % (процентів) на добу. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Пунктом 6.9 договору передбачено, що клієнт отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Зазначено, що договір підписано електронним підписом R 61861, зазначені паспортні дані позивача, місце прописки і вказано рахунок позичальника НОМЕР_1 . В додатку до договору про надання фінансового кредиту містяться анкетні дані позивача, паспортні дані, ідентифікаційний код, місце роботи, посада по місцю роботи, телефон, адреса реєстрації позивача, е-мейл позивача.

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» 08 липня 2019 року о 20:10 перераховано грошові кошти у розмірі 1500 грн на банківську платіжну картку, зазначену в заявці, а саме НОМЕР_1.

Позивач 15 серпня 2019 року звернувся до Луцького ВП ГУНП у Волинській області із заявою, в якій просив вжити заходи до невстановленої особи, яка зателефонувала йому 08.07.2019 року та представившись працівником «Водафон», шляхом зловживання довірою, оформила кредит-онлайн на ОСОБА_1 , чим спричинила останньому майнової шкоди на суму 7500 грн. На підставі його заяви було відкрито кримінальне провадження по ч.1 ст.190 КК України, яке внесено до ЄРДР за №0003057 від 16 серпня 2019 року.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пунктом 1.6 оспорюваного кредитного договору, невід`ємною частиною Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства htpp / /www/eurogroshi/com /ua.

Ця пропозиція є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Розділом 2 Публічної пропозиції ТзОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" встановлений порядок укладання договору та надання фінансового кредиту.

За умовами вказаних розділів, з метою отримання кредиту заявник заповнює на сайті Товариства заявку в електронному вигляді, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Заповнюючи заявку, клієнт дає свою згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану і його здатності виконати зобов`язання за договором. У разі прийняття рішення про надання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в особистому кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписуєіндивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.

Відповідно до п. 8.2. Публічної пропозиції ТОВ створені в інформаційній системі Товариства Заявки, договори та інші документи в електронній формі є оригіналами і мають однакову юридичну силу з документами у паперовій формі.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна, Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання:

1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди;

2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом;

3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач надав докази, які підтверджують укладення договору в електронній формі. Позивач, в свою чергу, всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України доказів про те, що даний договір ним не укладався, не заповнювалась заявка у електронній формі та індивідуальна частина до договору про надання фінансового кредиту, не отримувались кошти, перераховані ТОВ на його банківську картку.

Заявляючи про те, що гроші він не отримував, позивач не надав виписки по картці № НОМЕР_1 , який зазначений в індивідуальній частині договору та інформаційній довідці ТОВ «Платежі Онлайн» від 08 липня 2019 про перерахування коштів.

Довідка ПАТ КБ "Приватбанк" з інформацією про блокування виданої ОСОБА_1 банківської картки № НОМЕР_2 , не приймається до уваги колегією суддів, оскільки на дану картку гроші ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група", не перераховувались.

Інформації про те, що картка з номером № НОМЕР_1, яка зазначена клієнтом в індивідуальній частині договору та інформаційній довідці про перерахування коштів, не видавалась позивачу ОСОБА_1 , суду не надано.

Довідка АТ "Таскомбанк", надана позивачем, про те, що жодних договірних відносин між ним та банком станом на 12.03.2020 року не зафіксовано не є належним доказом у даній справі, оскільки не містить інформації про предмет доказування. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 08 липня 2019 року о 20:10 перераховано грошові кошти позивачу, банком - емітентом зазначено АТ "Таксомбанк". Банком-емітентом називають банк, що діє за дорученням платника про відкриття акредитива і відповідно до його вказівки, зобов`язується зробити платежі одержувачеві коштів або оплатити, акцептувати або врахувати переказний вексель або дати повноваження іншому банку (виконуючому банку) здійснити платежі одержувачу коштів або оплатити, акцептувати або врахувати переказний вексель. До банку-емітенту застосовуються правила про виконуючий банк. Тобто, кошти на рахунок позивачу перераховано цим банком - емітентом, а не на рахунок, відкритий у цьому банку.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що ним договір не укладався .Доказів протилежного, позивачем не надано.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним і рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити в даній справі нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: