Справа № 504/1233/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., вивчивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кобилянського М.Ю. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятою земельної ділянки шляхом знесення.

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобов`язати відповідача за власний рахунок знести капітальний паркан з фундаментом та шифером, який на 6,31 м. заходить на його земельну ділянку.

Одночасно із позовною заявою, представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :03:001:0173, яка належить відповідачу та заборонити відповідачу або іншим особам виконувати будь які будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці, мотивуючи це тим, що на його думку, коли відповідач отримає позовну заяву, може вчинити дії з відчуження майна на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення в майбутньому.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 149-153 ЦПК України та роз`яснень Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, при цьому в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Стаття 149 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже встановлює обов`язок для особи, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову, довести необхідність вчинення судом таких процесуальних дій.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя виходила з того, що позивачем не обґрунтувано належним чином підстави застосування заходів забезпечення позову, не зазначено про реальні обставини, які б свідчали про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як і про те, що відповідач має намір відчужити земельну ділянку чи здійснювати на ній будь яке будівництво.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кобилянського М.Ю. про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.В. Вінська