У Х В А Л А
Номер провадження 2-н/229/398/2020
Справа № 229/2131/20
14 травня 2020 року м.Дружківка
Суддя Дружківського міського суду Донецької області Лебеженко В.О. , розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2017 року по 30.04.2020 року у розмірі 9521,50 грн., індексу інфляції у розмірі 1060,36 грн., 3% річних в сумі 25,91 грн. та судових витрат.
Положеннями п.1 ч.3 ст.163 ЦПКУкраїни, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору, а також частини 1 статті 164 ЦПК України - за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.
Законом України «Про судовий збір», визначена ставка судового збору за подання заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 210,20 грн.
В ході дослідження матеріалів справи, встановлено, що судовий збір заявником не сплачений. При цьому, матеріали справи містять клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване неможливістю такої сплати через арешт рахунків заявника органами ДВС.
Розглянувши клопотання заявника, суд приходить до таких висновків.
Статтею 136 ЦПК України, визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до ст.8 ЗаконуУкраїни«Про судовийзбір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батькі ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першійцієї статті (ч.2 ст.8 ЗаконуУкраїни«Про судовийзбір» ).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).
Пунктом 29 постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-У1 та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових рахунків та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Підсумовуючи наведене слід зазначити, що у заяві про звільнення від сплати судового збору заявник має не тільки навести обставини, які свідчать про не можливість сплати судового збору, а й подати до суду відповідні докази.
Заявником на підтвердження доводів, викладених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, надані копії постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях про арешт коштів боржника.
Проте ці докази, по-перше, у порушення вимог ст.95 ЦПК України не засвідчені належним чином на предмет їх відповідності оригіналам.
По-друге, сам по собі арешт окремих рахунків заявника не свідчить про таке фінансове становище заявника, яке унеможливлює сплату ним судового збору, оскільки не свідчить про припинення господарської діяльності ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та не надходження від цієї діяльності грошових коштів заявнику.
З огляду на наведене, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.
Керуючись ст.165 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа»» про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Відмовити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
Відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не булавручена удень її складення,має правона поновленняпропущеного строкуна апеляційнеоскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: В.О.Лебеженко