Справа № 755/6356/20
Провадження № 2/755/3321/20
У Х В А Л А

"07" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Смолянінова Олена Ярославівна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним Іпотечного договору від 31.01.2018, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Смолянінова Олена Ярославівна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним Іпотечного договору від 31.01.2018, яка 06 травня 2020 року була передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

До позовної заяви додано заяву позивача про забезпечення позову, в якому остання просить суд: 1. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири та її відчуження; 2. Заборонити ОСОБА_2 та/або його представникам виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, а також без дозволу гр. ОСОБА_1 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

В обґрунтування заяви зазначає, що докази, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на спірне майно, а саме: Договір купівлі-продажу квартири від 07.03.2012, реєстровий № 9-998, витяг КМБТІ про державну реєстрацію № 33646845 від 29.03.2012, технічний паспорт на квартиру № 5649 від 27.12.2010, були передані відповідачу на зберігання за Актом передачі документів від 31.01.2018. Перереєстрація права власності за відповідачем на підставі не підтвердженого зобов`язання (безгрошовість договору позики), не отримання згоди органу опіки та піклування під час укладання спірного правочину незаконно та протиправно позбавили позивача права власності на спірну квартиру. На електронних ресурсах по продажу нерухомості спірна квартира вже виставлена на продаж з початку березня 2020 року, що підтверджується доданими скріншотами із сайтів. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення нової реєстраційної дії щодо спірної квартири, оскільки планується її перепродаж третім особам, а це призведе до надмірного тягаря щодо залучення «несвідомого» покупця, проведення розрахунків за новим договором купівлі-продажу, необхідності подання віндикаційного та/або негаторного позову, а отже значно утруднить чи зробить взагалі неможливим виконання майбутнього судового рішення.

Суддя, вивчивши доводи поданої заяви, вивчивши матеріали справи, приходить наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд: визнати недійсним Іпотечний договір від 31.01.2018 укладений між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 334; судові витрати покласти на відповідача.

Із матеріалів справи убачається, що 31.01.2018 між позивачем та відповідачем був підписаний та нотаріально посвідчений Договір позики грошей, однак з боку відповідача цей договір не було виконано, а саме вказані грошові кошти, як до моменту підписання (в момент підписання), так і після підписання спірного договору стороною відповідача (та/або представником, чи будь-якою іншою повіреною особою відповідача) передані позивачу не були. Умови спірного Договору позики грошей, а саме п. 1 передбачають обов`язок відповідача передати позивачу грошові кошти в розмірі 9 782 500,00 грн, що еквівалентно 350 000,00 доларів США за курсом ПАТ КБ «Приват Банк». Однак, жодний пункт спірного Договору позики грошей не регулює порядок передачі відповідачем та прийняття позивачем грошових коштів обумовлених спірним Договором. За п. 10 спірного Договору позики грошей правовідносини сторін не врегульовані цим Договором регулюються чинним законодавством України, відповідно до приписів якого договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом виключно факту укладення договору, але не передачі грошової форми суми позичальнику. Факт отримання коштів в борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можна встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника. Відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений п.1 спірного Договору позики грошей, а саме не передав обумовлені грошові кошти позивачу, а отже договір фактично не є укладеним, і таким чином, договір забезпечення - тобто Іпотечний договір від 31.01.2018 є недійсним, оскільки не виконано первісне зобов`язання, а отже він не може породжувати будь-які наслідки. Вчинений батьками правочин стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов`язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини.

За вказаних обставин, враховуючи зміст заявлених позовних вимог та наявних між сторонами правовідносин, існує вірогідність того, що квартира АДРЕСА_1 може бути відчужена на користь третіх осіб, і вказані дії можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 30944910. Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири та її відчуження; а також заборони ОСОБА_2 та/або його представникам виселяти та знімати з реєстрації мешканців вказаної квартири, а також без дозволу гр. ОСОБА_1 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя приходить до висновку про задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Смолянінова Олена Ярославівна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним Іпотечного договору від 31.01.2018 - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва № 1017 виданого 28.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я. та Іпотечного договору № 334, посвідченого 31.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., номер запису про право власності: 30944910

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо квартири АДРЕСА_1 та її відчуження.

Заборонити ОСОБА_2 та/або його представникам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1 , а також без дозволу гр. ОСОБА_1 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя: