справа № 175/4976/19
провадження № 2/179/371/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року смт. Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ковальчук Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Хорольської І.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.
Від шлюбу мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося з причини протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. На протязі сімейного життя між ними поступово погіршувалися відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та з 2015 року сумісне проживання між ними припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2020 року, справу передано на розгляд судді Ковальчук Т.А.
Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.
Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду та дійшов такого висновку.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06 червня 2009 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 35. (а.с.8).
Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 21 жовтня 2011 року, актовий запис № 16), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане виконавчим комітетом Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 29 січня 2016 року, актовий запис № 01) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Ленінським відділом реєстрації актів цивіьного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 23 березня 2010 року, актовий запис №397). (а.с.5,6,7).
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак в позові не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила здійснювати розгляд справи без її участі. (а.с.2,3).
Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про дату слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. (а.с.27).
Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки вже понад п`ять років. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами неможливе.
Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторона строку для примирення суд вважає недоцільним.
Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та протилежні погляди на шлюб та сім`ю.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, тому вимога позивача змінити прізвище на дошлюбне відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,77-81, 89, 200, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 56, 104,105,110, 112, 113 СК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП - невідомий), зареєстрований 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 35 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище « ОСОБА_1 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП - невідомий), проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не поданні заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А.Ковальчук