Справа № 740/1608/20
Провадження № 2-о/740/73/20
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

заявника ОСОБА_1 та її представника- ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

В поданій заяві ОСОБА_1 ставиться питання про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 у виді заборони перебування у місці спільного проживання із заявником у кв. АДРЕСА_1 на строк шість місяців та заборони наближатись до місця проживання заявника на відстань менше 300 м на строк шість місяців. Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_3 є її названим онуком, з 16 років проживає із заявником, постійно та систематично вчиняє сварки, психічне та фізичне насильство щодо заявника, погрожує фізичною розправою. Неодноразові звернення до правоохоронних органів не дали належного результату. Насильство зі сторони ОСОБА_3 здійснюється тривалий час, з кожним разом його поведінка стає агресивнішою та жорстокішою, останній погрожує фізичною розправою. Вірогідність продовження домашнього насильства із спричиненням тілесних ушкоджень є високою. Просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги за вищевикладених обставин, пояснивши, що ОСОБА_3 вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство з 2019 року, погрожує вбивством, останній проживає з нею спільно у кв. АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 проти заяви заперечував, пояснивши, що є онуком заявника, з якою спільно проживає у кв. АДРЕСА_1 , ніколи не ображав заявника і не погрожував їй, з останньою була сварка, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності, сварка виникла через викрадення заявником золотих прикрас у його знайомої.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 вчиняє сварки щодо своєї бабусі ОСОБА_1 , ображає її із нецензурними висловлюваннями, хватає за плечі, знущається, ставить на коліна, у зв`язку з чим вона викликала працівників поліції.

Із врахуванням поданих учасниками справи доказів суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 грудня 1996 року є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстраційного напису до договору купівлі-продажу від 26 листопада 1996 року, в якій спільно проживає із своїм онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що учасниками судового розгляду не заперечується.

Відповідно до довідки Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 28 грудня 2019 року заявник ОСОБА_1 зверталась до відділу щодо неправомірних дій ОСОБА_3 -вчинення нецензурної сварки, знущання.

Аналогічні відомості щодо звернення ОСОБА_1 зазначені також і в копії довідки Ніжинського ВП від 03 серпня 2019 року.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді 170 грн. штрафу. Судом встановлено, що 22 грудня 2019 року близько 18-30 год. в АДРЕСА_2 за місцем спільного проживання ОСОБА_3 вчинив зі своєю бабусею ОСОБА_1 сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою та знущався, чим міг завдати шкоду психічному стану здоров`я. Дані обставини, які узгоджуються із показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , враховуються судом в порядку ч.6 ст.82 ЦПК України, відповідно до якої постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 безпосередньо підтвердив факт вчинення сварки із ОСОБА_1 , що є неприпустимим при вирішенні будь-яких питань, що в свою чергу має негативний вплив на заявника, яка станом на час розгляду заяви має 84-річний вік.

Посилання ОСОБА_3 на викрадення заявником золотих виробів, як підставу виникнення сварки, не позбавляє його звернення до поліції у встановленому порядку.

Посилання ОСОБА_3 щодо відсутності психологічного та фізичного впливу на заявника не підтверджене доказами у встановленому порядку, при цьому обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Вказані обставини підтверджують вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 щодо своєї бабусі ОСОБА_1 ..

Також в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до заявника, яка є непрацездатною особою похилого віку, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у виглядізаборони перебувати в місці проживання (перебування) заявника та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання завника, із визначенням строку обмежувального припису, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,-три місяці.

Підстави для визначення строку обмежувального припису в шість місяців в судовому засіданні не встановлені.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.350-6 ЦПК України обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Аналогічні норми зазначені також в ч.7 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З даних підстав судом не приймаються посилання ОСОБА_3 , 1987 року народження, щодо відсутності іншого місця проживання, при цьому обмеження для останнього у зв`язку з його протиправною поведінкою відносно заявника є пропорційним втручанням у його життя в силу приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», так як воно має на меті охорону гарантованих ст.ст.3, 27-30 Конституції України прав заявника, які він порушує.

Згідно ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.350-1 -350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання в АДРЕСА_2 , якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,:

заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 у АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 на строк три місяці;

заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 у АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 на строк три місяці.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Надати ОСОБА_3 семиденний строк, що обчислюється з наступного дня після проголошення рішення, протягом якого він у присутності та під наглядом компетентних посадових осіб Ніжинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вправі забрати із кв. АДРЕСА_1 належні йому речі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ніжинський ВП ГУНП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_3 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам по справі роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя В.Олійник.