Справа № 204/1248/19
Провадження № 2-з/204/58/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович про скасування права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки,

встановив:

У провадженні судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Токар Н.В. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович про скасування права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

06 травня 2020 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 , які відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно належить Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк», заборонивши їх відчуження будь-яким способом до закінчення розгляду справи у суді.

Ознайомившись із поданою заявою про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема, забезпечувати позов.

Аналогічна правова позиція висловлена у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з якою, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть буди порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З поданої заяви вбачається, що позивач 24.04.2008 року уклав із Закритим акціонерним товариством КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», кредитний договір №DNDZG для придбання у власність двох квартир, а саме квартири АДРЕСА_3 зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних на строк до 24.04.2038 року. Наразі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та просив суд скасувати державну реєстрацію права власності останнього на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 . Отже, між сторонами виник спір щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 .

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами виник спір з приводу права власності значеними квартирами, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 ) та квартири АДРЕСА_2 ). Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Згідно ч.7 ст.153 ЦПК України, суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Тому, розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання ухвали, про що зазначено в ч.1 ст.157 ЦПК України, згідно якої, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 149,150, 151,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба Віталій Миколайович про скасування права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ) та квартири АДРЕСА_2 ), власником яких є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ().

Заборонити іншим особам вчиняти будь які дії щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ) та квартири АДРЕСА_2 ), власником яких є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ().

В іншій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному п орядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар