Номер справи 237/1648/20
Номер провадження 2-з/237/13/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

30.04.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Я.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконаню.

Разом із матеріалами позовної заяви позивачем було надано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що 24 квітня 2020 року на її адресу від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. надійшов лист про наявність виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2713, виданого 06.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. Позивач вважає, що виконавчий напис № 2713, виданий 06.03.2020 року винесено незаконно у зв`язку з тим, що за вимогою про стягнення заборгованості, що виникає з договору № 785/5354/СLAPS від 17.07.2013 року сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові та відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, а також порушеннями, допущеними при складанні виконавчого напису. На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 61805284 від 13.04.2020 року, під час якого винесено: постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61805284 від 13.04.2020 року. В свою чергу на виконання постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020 року накладено арешт на грошові кошти на рахунку, відкритому позивачем в АТ КБ «Приватбанк», на який надходять грошові кошти у виді заробітної плати. У разі не зупинення стягнення на підставі виконавчого документа до моменту розгляду справи може бути стягнена вся сума, та у разі задоволення позову, позивач буде вимушена звертатися з новим позовом про повернення стягненого за виконавчим написом. Крім того, заробітна плата у позивача є єдиним джерелом існування, та за наявності накладеного арешту на рахунок, позивач позбавлена можливість придбати необхідні для життя продукти харчування.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.1ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

П. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову », розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно дост.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише передбачає необхідність запобігти можливому настанню ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Приймаючи до уваги доводи викладені позивачем, вивчивши надані матеріали на підтвердження наведених доводів, наведені позивачем докази на обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, враховуючи предмет даного позову, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, співмірність між заявленим заходом забезпечення позову та заявленими позовними вимогами, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, оскільки неприйняття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі, так як у випадку можливого задоволення заявлених позовних вимог позивач буде позбавлений можливості відновити свої порушені права в межах виключно одного судового провадження та буде змушений ініціювати інші судові процеси, зокрема з моживого примусового повернення стягнутих грошових коштів.

Приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає про відсутність обставин, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020 року, виконавчим документом у якому є виконавчий напис № 2713, виданий 06.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., в тому числі і по: постанові про арешт коштів божника у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020, постанові про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61805284 від 13.04.2020, постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61805284 від 13.04.2020.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя Я.Ю.Кучко