22-ц/812/823/20 Суддя першої інстанції Гапоненко Н.О.
Провадження № 22-ц/812/823/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2020 року м. Миколаїв Справа № 489/4816/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову та відмову у зміні зустрічного забезпечення, постановлену під головуванням судді Гапоненко Н.О., в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни та державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Мостецького Дмитра Олександровича про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів, скасування змін до установчих документів, реєстрації прав власності та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову про поділ майна подружжя до подачі до суду такого позову накладенням арешту на нерухоме майно із забороною укладати договори, інші правочини щодо відчуження такого нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_6 , яка в подальшому змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_7 , а саме на кам`яні котеджі та присадибні земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2019 року представником відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 до місцевого суду було надано клопотання про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_5 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 105 894 грн. у зв`язку з тим, що у випадку відмови у задоволенні позову, ОСОБА_5 не в змозі буде відшкодувати відповідачу понесені витрати у зв`язку із обмеженням її прав як власника спірного майна, так як усе належне йому майно арештовано, та відносно нього відкрито декілька примусових виконавчих проваджень.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт, у тому числі із забороною укладати договори, вчиняти інші правочини щодо відчуження нерухомого майна, а саме: двох кам`яних котеджів та двох земельних ділянок, на яких вони розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосовано зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачем ОСОБА_5 протягом десяти днів на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 105 894 грн.

14 лютого 2020 року ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_8 звернулася до місцевого суду із заявою про зміну зустрічного забезпечення, у якому просив застосувати зустрічне забезпечення шляхом встановлення поруки (гарантії) ОСОБА_9 на суму у розмірі 105 894 грн. для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову, посилаючись на об`єктивну неможливість внесення коштів на депозитний рахунок суду у зв`язку з тим, що на все майно позивача ОСОБА_5 накладено арешт, наявні декілька виконавчих проваджень.

11 березня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року у даній справі за заявою ОСОБА_5 , посилаючись на невиконання позивачем протягом встановленого строку зустрічного забезпечення.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року у задоволенні клопотання про зміну зустрічного забезпечення відмовлено. Заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року у справі № 469/1026/19 (провадження 2-з/469/3/19) про забезпечення позову та зустрічне забезпечення ОСОБА_5 до ВК «Кемпінг «Сонячний», ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. та Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Мостецького Д.О. про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів, скасування змін до установчих документів, реєстрації прав власності та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Скасовуючи заходи забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що встановлений судом строк зустрічного забезпечення шляхом внесення грошових коштів на депозит у розмірі 105 894 грн. сплинув, проте зустрічне забезпечення не було виконано, що є підставою для скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин зміна зустрічного забезпечення є недоцільною.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , оскаржив її в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду в повному обсязі, задовольнити заяву про зміну зустрічного забезпечення та відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом не взято до уваги, що заяву про зміну зустрічного забезпечення подано позивачем протягом десяти днів з моменту прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення за апеляційною скаргою на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року та матеріали справи знаходились в суді апеляційної інстанції.

Окрім зазначеного, клопотання про зміну зустрічного забезпечення було подано майже за місяць до заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин судом першої інстанції передчасно скасовані заходи забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Доводи відзиву обґрунтовано тим, що провадження на час апеляційного оскарження ухвали Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року не зупинялось. Сума зустрічного забезпечення судом була визначена.

Отже, з огляду на приписи ст.ст. 153, 154, 157 ЦПК України позивач повинен був виконати ухвалу суду від 09 грудня 2019 року в частині зустрічного забезпечення до 19 грудня 2019 року або подати заяву про зміну зустрічного забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 126, 127 ЦПК України позивач не подавав до суду заяву з проханням про поновлення або продовження процесуального строку, а тому втратив право на вчинення процесуальних дій, а подані ним документи не можуть бути розглянутими. Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що сплинули строки для виконання зустрічного забезпечення.

Інші учасники справи на час розгляду справи своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та перевіривши доводи апеляційної скарги та аргументи відзиву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадках забезпечення позову ( ч. 2 ст. 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 154 ЦПК України).

За приписами ч. 10 ст. 154 ЦПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Частина 3 ст. 156 ЦПК України передбачає, що у разі заміни одного заходу забезпечення позову іншим, суд може відповідно змінити заходи зустрічного забезпечення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 23 жовтня 2019 року до Березанського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа із Ленінського районного суду м. Миколаєва за позовом ОСОБА_5 до Виробничого кооперативу «Кемпінг «Сонячний» (далі ВК «Кемпінг «Сонячний»), ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Душейко О.М. і державного реєстратора Мостецького Д.О., за яким просив визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів щодо виходу із членів кооперативу ОСОБА_2 та відповідне включення за її пайовим внеском ОСОБА_6 як нового члена кооперативу, та надання останній дозволу на виведення у приватну власність її частки у пайовому фонді кооперативу у вигляді двох кам`яних котеджів та двох присадибних земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати відповідні записи змін до установчих документів; реєстрацію прав приватної власності за ОСОБА_6 , та визнати спільною сумісною власністю його та колишньої дружини ОСОБА_2 її частки у пайовому фонді виробничого кооперативу, що складає 105 894 грн. або 13,2% пайового фонду.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову, поданою до суду до звернення з позовом 12 вересня 2019 року, накладено арешт, у тому числі із забороною укладати договори, вчиняти інші правочини щодо відчуження нерухомого майна, а саме: двох кам`яних котеджів та двох земельних ділянок, на яких вони розташовані, за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно судом першої інстанції задоволено заяву представника відповідача про застосування зустрічного забезпечення шляхом внесення позивачем ОСОБА_5 протягом десяти днів на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 105 894 грн.

Отже встановлено, що судом першої інстанції було забезпечено позов ОСОБА_5 при умові виконання вимог суду протягом десяти днів внести грошові кошти у розмірі 105 894 грн. на депозитний рахунок суду.

Позивач ОСОБА_5 оскаржив забезпечення позову до суду апеляційної інстанції, за результатами перегляду 05 лютого 2020 року постановою Миколаївського апеляційного суду зазначена ухвала суду залишена без змін.

З огляду за зазначені обставини строк виконання обов`язку позивача ОСОБА_10 виконати вимоги суду щодо внесення грошових коштів у розмірі 105 894 грн. на депозит суду розпочався відповідно до положень ст. 123 ЦПК України з 06 лютого та закінчився 15 лютого 2020 року (10 днів).

Висновок суду першої інстанції про те, що цей строк закінчився 19 грудня 2019 року є помилковим, оскільки місцевим судом не враховано, що відповідно до ч. 11 ст. 154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена, а відтак зустрічне забезпечення у разі його оскарження набирає чинності після перегляду судом апеляційної інстанції щодо законності його застосування. При цьому слід зауважити, що на відміну від оскарження ухвали про забезпечення позову, приписи цивільно процесуального законодавства при оскарженні ухвали про зустрічне забезпечення зупиняють її виконання, що не було враховано судом першої інстанції. Між тим такий помилковий висновок не вплинув на правильність прийнятого місцевим судом судового рішення, що оскаржується, оскільки позивачем до 15 лютого 2020 року не були виконані вимоги суду щодо зустрічного забезпечення, тобто не внесено відповідну суму грошових коштів на депозит суду, а тому за приписами ч. 10 ст. 154 ЦПК України суд обґрунтовано скасував заходи забезпечення позову та зустрічне забезпечення.

Посилання представника позивача на ті обставини, що подання протягом десятиденного строку, тобто 14 лютого 2020 року заяви про зміну зустрічного забезпечення, та подання цього клопотання майже за місяць до заяви про скасування заходів забезпечення позову не мають правого значення, оскільки наведені норми цивільно-процесуального закону, зокрема ч. 10 ст. 154 ЦПК України, не пов`язують виконання умов зустрічного забезпечення, визначеного судом, та скасування заходів забезпечення позову з подачею до суду та розглядом заяви про зміну зустрічного забезпечення.

Щодо вирішення заяви представника позивача ОСОБА_11 В ОСОБА_12 про зміну зустрічного забезпечення. При зверненні до місцевого суду з такою заявою представник позивача обґрунтувала застосування такої зміни положеннями ч. 4 ст. 154 ЦПК України.

Між тим у даному випадку апеляційний суд вважає таке посилання неправильним з огляду на приписи ч.ч. 2 і 5 ст. 154 ЦПК України така норма (ч. 4 ст. 154 ЦПК України) застосовується тільки при вирішенні питання про забезпечення позову одночасно з розглядом такого питання або коли клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову.

Аналіз ст. 156 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що цивільно-процесуальним законом передбачена заміна зустрічного забезпечення тільки у разі заміни одного заходу забезпечення позову іншим.

Як встановлено у цій справі, суд першої інстанції при забезпеченні позову застосував зустрічне забезпечення шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду. Суд апеляційної інстанції погодився з таким способом зустрічного забезпечення.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні клопотання про зміну зустрічного забезпечення, оскільки питання про зміну обраного судом заходу забезпечення позову не вирішувалося.

Отже, суд першої інстанції, дійшовши висновку про скасування заходів забезпечення позову, зустрічного забезпечення та відмову в задоволенні заяви про зміну зустрічного забезпечення, надав правильну оцінку доводам сторін та встановленим обставинам справи, пославшись на відповідні норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки питання про скасування забезпечення позову, зустрічного забезпечення та його зміну вирішено судом першої інстанції з додержанням вимог процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувала ухвала постановлена з додержанням вимог закону, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 12 травня 2020 року.