Справа № 490/3689/18
н/п 2-о/490/45/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області

про встановлення факту постійного проживання в Україні,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, постійного проживання його на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області, селі Лиманськ , з трьох років проживала в м. Миколаєві. Заявник зазначає, що до 1990 року працювала на заводі « Дормашина », в період з 1990-1991 року в Центральній бібліотеці в м. Миколаєві. Заявник вказує, що в 1991 році в будинку, де вона мешкала відбулася пожежа, в результаті якої зникли всі її документи. В 2016 році заявниця звернулась до Центрального РВ у м. Миколаїв УДМС України у Миколаївській області з метою отримання паспорту, однак листом від 28.05.2016 року їй було роз`яснено для встановлення належності до громадянства України їй необхідно надати рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задоволити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду зперечення, в яких просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, оскільки доказів постійного проживання заявника на території України на вказаний період не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку , що в задоволенні заяви слід відмовити.

Судом досліджено лист Центрального районного відділу міста Миколаєва Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 28.05.2016 року згідно якого ОСОБА_1 роз`яснено, що для встановлення належності до громадянства України необхідно надати рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або проживання на території України станом на 13.11.1991 року.

Судом досліджено довідку № 4813 від 28.05.2016 року видану ОСОБА_1 про те, що вона дійсно зверталась до Центрального РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області із заявою щодо видачі паспорта.

Судом досліджено довідку № 143 від 08.08.2016 року видану ОСОБА_2 про те, що вона дійсно навчалась в Миколаївській середній школі № 12 з 1969 року по 1977 рік.

Судом досліджено довідку № 1837 від 06.06.2019 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 працювала у відділі позавідомчої охорони при Центральному РВ УВС Миколаївської області з 17.11.1992 року по 14.01.1993 року на посаді сторожа.

Відповідно до ч.1ст.3 Закону України «Про громадянствоУкраїни» громадянами є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

При цьому, статтею 1 цього ж Закону визначено безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180днів.

Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд сооби закордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку,на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 рокувідмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України,або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Суду не надано доказів того, що заявник станом на 24.08.1991р. постійно проживав на території України.

Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року. За такого, заява не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.18,80,81,89,263-265, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя