У Х В А Л А

08 травня 2020 року

м. Київ

справа № 273/1808/19

провадження № 61-7295ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акта органу державної влади,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акта органу державної влади.

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну позовних вимог шляхом їх збільшення.

Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог шляхом їх збільшення від 29 листопада 2019 року залишено без розгляду.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав заяву про зміну позовних вимог після початку першого судового засідання, тобто з порушенням процесуальних строків встановлених законом, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Крім того, клопотання про поновлення або продовження строку для звернення до суду із заявою про зміну позовних вимог заявник не надав.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що судами попередніх інстанцій порушено його права, закріплені в Конституції України, а саме: статтями 55, 129; постанова суду апеляційної інстанції ухвалена всупереч статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; порушено вимоги статті 275 ЦПК України щодо строків розгляду справи та суд першої інстанції помилково відніс його справу до категорії малозначних та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження.

З огляду на викладене, заявник просив скасувати ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, задовольнити його заяву про зміну позовних вимог шляхом їх збільшення.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції встановив, що перше судове засідання у цій справі за участю позивача відбулося 11 листопада 2019 року.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 11 листопада 2019 року ухвалою суду до участі у справі залучена ОСОБА_3 , як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розгляд справи відкладено на 05 грудня 2019 року.

05 грудня 2019 року позивач до суду подав заяву про зміну позовних вимог шляхом їх збільшення.

У заяві ОСОБА_1 змінив предмет та підстави позову, просив зобов`язати Державну казначейську службу України списати з державного бюджету на його користь реальну шкоду у розмірі статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочне сузір`я» та стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Отже, заява про зміну позовних вимог шляхом збільшення позову подана до суду 05 грудня 2019 року, тобто з порушенням процесуального строку, передбаченого статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 49 ЦПК України у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до частини першої, другої статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною другою статті 222 ЦПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування нормативно-правового акта органу державної владивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко