Справа №489/1508/19
Провадження №2/489/146/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 квітня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Середою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, упущеної вигоди та моральної шкоди
Відповідачами у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 15 червня 2018 року близько о 19 год. 02 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Херсонське шосе, в районі перехрестя з вул. Космонавтів у м. Миколаєві, не врахував дорожньої обстановки, проявив неуважність та при виникненні перешкоди в русі не вжив заходів щодо безпечного її об`їзду, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Рута 20, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який закінчував маневр повороту ліворуч. Внаслідок ДТП транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.10.2018 року, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Власником транспортного засобу Рута 20, номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 8).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», яку ОСОБА_2 повідомив про ДТП за договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується повідомленням про ДТП від 19.07.2018 року за реєстраційним № 8898 (а.с 9).
05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування (а.с 19).
Згідно виписки по картці, яка належить ОСОБА_1 за період з 01.11.2018 року по 15.02.2019 року, вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» 05.12.2018 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 5052 грн. 08 коп. (а.с 20).
10 грудня 2018 року за вх. № 120, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про надання роз`яснення щодо виплати відповідної суми страхового відшкодування.
03 грудня 2019 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у дійсній справі в частині позовних вимог до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"у зв`язку з повним та добровільним виконанням страхового зобов`язання.
03.12.2019 року від представника позивача - адвоката Мірошніченко А.О. надійшла заява про закриття провадження в цивільній справи в частині позовних вимог до ПАР «НАСК «ОРАНТА» у зв`язку з повним та добровільним виконанням страхового зобов`язання.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).
ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем з 27.05.2004 року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_4 (а.с 23).
Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, поданої ОСОБА_1 за 2018 рік, вбачається , що вид підприємницької діяльності ОСОБА_1 є пасажирські наземні транспорті міські і приміські сполучення, обсяг доходу за звітний період становить 250000,00 грн.
Позивач зазначає, що у його власності є три автомобіля, які надають послуги в сфері пасажирських перевезень.
Відповідно до довідки від 20.02.2019 року Малого приватного підприємства «ТФТ», автомобіль Рута-20, державний номер НОМЕР_1 , який був учасником був учасником дорожньо-транспортної пригоди 15.06.2018 року, власником якого є ОСОБА_1 знаходився в ремонті з 16.06.2018 року по 28.08.2018 року, на маршрутах МПП «ТФТ» не працював.
Щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно частини другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, в разі відсутності преюдиційного доказу наявності вини відповідача, обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди підлягають встановленню та перевірці судом під час розгляду цивільної справи.
При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
При визначені розміру заподіяної діями відповідача позивачу моральної шкоди суд враховує обставини вчинення злочину, глибину моральних страждань позивача, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.
Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов до висновку що з відповідача на користь позивача слід стягнути на відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження судових витрат, суду надані: договір № 7 про надання юридичних послуг від 20.02.2019 року, додаткову угоду № 7 до договору № 7 про надання юридичних послуг від 20.02.2019 року від 18.03.2019 року, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги: попередня консультація - 750 грн.; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи - 750 грн.; підготовка процесуальних документів - 5250 грн. Всього сплачено на загальну суму 6500 грн. ; ордер серії МК № 130252 від 20.02.2019 року; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 753 від 06.03.2012 року.
Пункт 3 ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати у разі часткового задоволення позовних вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на надання документів підтверджуючих представлення адвокатом юридичних послуг та їх оплату, з відповідача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3055 грн. (47% від фактично задоволених позовних вимог).
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 393,62грн (47% від фактично задоволених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - закрити.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 393грн. 62коп., та витрати на правничу допомогу у розмірі 3055грн..
Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).
Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», юридична адреса: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва підпис Н.О. Рум`янцева
Згідно з оригіналом.
Суддя:
Повний текст судового рішення складено «16» квітня 2020 року.