Справа № 219/1195/20
Провадження № 2/219/1444/2020
12 травня 2020 року м. Бахмут Донецької області
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Шевченко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Азямової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за теплову енергію, -
10.02.2020 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплову енергію за період з жовтня 2014 року по червень 2018 року в розмірі 12 502,25 грн. та судові витрати в розмірі 2 102 грн.
В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Бахмут-Енергія» в період з жовтня 2014 року по червень 2018 року здійснювало постачання теплової енергії у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 власником якої є відповідач ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і не сплачуючи борг за спожиті послуги добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за вказаний спірний період складає 12 502,25 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.
19.02.2020 року від представника позивача ТОВ «Бахмут Енергія» надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 198444297 від 31.01.2020 власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.10.2013 (а.с.37-39).
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2020 за вказаною цивільною справою було залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 та відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було.
Представник позивача - ТОВ «Бахмут-Енергія» до судового засідання не з`явився, разом з тим через канцелярію суду надійшла заяву (вх. № ЕП 3194 від 12.05.2020) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, вони у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вони суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом установлено, що з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкритому на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що відповідачі мають заборгованість за період з жовтня 2014 року по червень 2018 року перед позивачем за надані комунальні послуги в розмірі 12 502,25 грн. (а.с.5-7).
Згідно копії ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.07.2018 у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості з ОСОБА_1 позивачу було відмовлено та роз`яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с.8).
З актів, складених представниками ТОВ «Артемівськ-енергія» та ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2014-2018 років в будинку АДРЕСА_2 надавалися послуги з опалення (а.с.9-16).
З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 198444297 від 31.01.2020, вбача/ться, що власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.10.2013 року.
Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАХМУТ-ЕНЕРГІЯ» унесено 14 вересня 2012 року за № 304 до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та уставках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.29-31).
Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами.
Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.
Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення.
Однак, виходячи з доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, у зв`язку з чим станом на червень 2018 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 12 502,25 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги.
Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.
Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі-споживачі не здійснили оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, за період з жовтня 2014 року по червень 2018 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 грн.
У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено в абзаці 2 статті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
Окрім цього, відповідно до вимог абзацу 6 пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
За таких обставин слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 1 051 грн. з кожного в рівних частках, який був сплачений останнім при подачі позову за платіжним дорученням № 2472 від 20.06.2018 року та № 5113 від 26.12.2019 року (а.с.1-2), тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.7, 10, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за теплову енергію, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» в дольовому порядку судові витрати по сплаті судового збору по 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
відповідач: ОСОБА_1 , року народження, адреса вказана в позовній заяві: АДРЕСА_1 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Л.В.Шевченко