У Х В А Л А Справа № 932/2796/20

Провадження № 2/932/2096/20

30 березня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Литвиненка І.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровської міської ради, Шевченківської районної у м. Дніпрі ради як органу опіки та піклування, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачці у десятиденний строк усунути наступні недоліки: надати до суду позовну заяву у новій редакції із вказівкою вірного найменування суду, вірного найменування юридичних осіб, яких зазначено у позові, як відповідачів, зазначення повних реквізитів всіх сторін; визначення процесуального статусу у справі Державної казначейської служби України, ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Ю.О.; уточнення змісту позовних вимог; виконання підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надання доказів сплати судового збору у розмірі 7366 гривень 04 копійки; надання належним чином засвідчених копій письмових доказів, що долучені до позову, у кількості сторін по справі.

Копію ухвали від 13 березня 2020 року позивачкою отримано 10 квітня 2020 року.

29 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у новій редакції, у якій позивачка посилається на те, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із вимогами п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, судовий збір не справляється.

Оскільки правовідносини, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є договірними, а відповідач не є посадовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, посилання позивачки на те, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, є безпідставним.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 25 жовтня 2019 року по справі № 640/19996/18, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються винятково громадяни, реабілітовані відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» і тільки у тих спорах, що пов`язані з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних із відшкодуванням його вартості.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є реабілітованою особою, згідно із цим Законом, то зазначені пільги щодо сплати судового збору на неї не поширюються.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими посилання позивачки на п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для її звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 6, 136, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Литвиненко