ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3196/20 Справа № 209/3985/19 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Укрсоцбанк", Державного реєстратора Обласного комунального підприємства "Софіївське бюро технічної інвентаризації" Волос Олени Володимирівни, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ворон Артем Ігорович звернулись до суду із позовною заявою до АТ "Укрсоцбанк", Державного реєстратора Обласного комунального підприємства "Софіївське бюро технічної інвентаризації" Волос Олени Володимирівни, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Одночасно до позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову, в якій представник заявника просить забезпечити позов та накласти арешт на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк»; заборонити АТ «Укрсоцбанк» і будь-яким третім особам, що діють від його імені на підставі правочинів, здійснювати дії щодо примусового входження в квартиру НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , встановлювати замки, двері, а також вчиняти будь-які дії, направлені на вселення інших осіб до вказаної квартири, виселення, чинення будь-яким способом перепон щодо находження, перебування та користування квартирою НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та членам її сім`ї.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивачем ОСОБА_1 у позові заявлена вимога: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № НОМЕР_1 ,

вчинений 04 липня 2019 року державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47695701 від 09 липня 2019 року про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартиру НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк». Позов обґрунтовано тим, що рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк» є протиправним, оскільки прийняте без врахування вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про

державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, позивач як іпотекодавець, не отримувала жодних вимог про усунення порушень основного зобов`язання; за наслідками рішення про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відбулося звернення стягнення на майно без згоди власника, не зважаючи на наявність відповідного застереження в Іпотечному договорі. В даний час право власності на спірну квартиру зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк», яким може бути у будь-якій час здійснено відчуження майна будь-яким способом іншим особам, що, в свою чергу, може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист прав Позивача в межах даної цивільної справи. У випадку відчуження Відповідачем-1 спірної квартири у період розгляду справи, та у подальшому прийняття судом рішення про задоволення позову позивача ОСОБА_1 - вказане утруднить або взагалі унеможливить виконання такого судового рішення, оскільки позбавить можливості відновлення становища позивача ОСОБА_1 у стані, яке існувало до порушення її прав. Таким чином, неприйняття заходів забезпечення позову може зробити утрудненим або неможливим виконання рішення суду, а отже, суд має дійти до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ворон А.І. про забезпечення позову - задовольнено частково та ухвалено накласти арешт на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності АТ «Укрсоцбанк»; заборонити АТ "Укрсоцбанк" та його представникам до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням квартирою НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк»; в іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач має реальну можливість відчужити чи іншим чином розпорядитися спірним нерухоме майном до розгляду справи по суті, що ускладнить поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову про скасування державної реєстрації прав за АТ "Укрсоцбанк".

В апеляційній скарзі АТ "Альфа-Банк" просить ухвалу суду скасувати та винести нову постанову, якою в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обраний позивачем вид забезпечення позову неспівмірний позовним вимогам.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві; забороною вчиняти певні дії тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач має реальну можливість відчужити чи іншим чином розпорядитися спірним нерухоме майном до розгляду справи по суті, що ускладнить поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову про скасування державної реєстрації прав за АТ "Укрсоцбанк".

Між тим, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» підлягає скасуванню, а в частині заборони АТ "Укрсоцбанк" та його представникам до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням квартирою залишити без змін, оскільки вказаний вид забезпечення позову лише тимчасово обмежує право щодо його відчуження.

Доводи АТ "Альфа-Банк" в скарзі про те, що обраний позивачем вид забезпечення позову неспівмірний позовним вимогам, - є безпідставними, оскільки обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки існує реальна загроза невиконання рішення суду в зв`язку з відчуженням нерухомості на користь третіх осіб.

Інші твердження апелянта не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в мотивувальній частині оскржуваної ухвали, суд першої інстанції вказує, що накладенням арешту та забороною входження представників АТ "Укрсоцбанк" до спірного приміщення будуть суттєво обмежені права останнього щодо користування належним йому майном, у зв`язку з чим суд не вбачає законних підстав для забезпечення позову у такий спосіб, проте в резолютивній частині ухвали накладає арешт на спірне майно.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову - заборона АТ "Укрсоцбанк" та його представникам до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням та розпорядженням квартирою відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії забезпечення прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту та в задоволенні заяви в цій частині відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року в частині накладення арешту - скасувати.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру НОМЕР_2, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» () - відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко