Провадження №2/523/251/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"13" квітня 2020 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця АН 352045 від 12.08.2010р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать позивачці. При цьому, державним виконавцем вказано власником майна ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що арешт накладений помилково та перешкоджає позивачу здійснювати право власності на своє майно, він просить суд зняти зазначений вище арешт.

У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог.

Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за його місцезнаходженням в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції(правонаступником якого є відповідач) АН 352045 від 12.08.2010р. накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать позивачці.

Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна(а.с.5), власником зазначеної квартири вказана ОСОБА_2 .

При цьому, дійсним власником вищевказаної квартири являється ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності(а.с.4).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ч.3 ст.5 ЦК України, суд застосовує ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 від 21.04.1999р., який діяв на момент накладення арешту.

Згідно ч.1,5 ст.60 вказаного Закону України, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач відзиву на позов не надав, а арешт накладено помилково та протиправно позбавляє позивача гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, суд вважає за можливе зняти його.

На підставі викладеного, керуючись ст..41 Конституції України, ст.ст.52,60 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 від 21.04.1999р., ст.ст.264,265,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції АН 352045 від 12.08.2010р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 13.04.2020р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя