ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Справа №636/289/20
Провадження № 2-сз/636/6/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді Оболєнської С.А., розглянувши заяву представника позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Меркулової Валерії Валеріївни про повернення судового збору,

встановила:

23 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 15430,28 грн та судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою від 13 лютого 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року провадження у зазначеній справі закрито, у зв`язку зі смертю відповідача.

05 травня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про повернення сплаченого позивачем при подачі позову судового збору, посилаючись на те, що у відкритті провадження у зазначеній справі було відмовлено та надано платіжне доручення на суму 2102,00 грн № BOJ64B2UPO від 14.02.2020 року.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, встановлено наступне.

Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» містяться роз`яснення щодо питань, пов`язаних з судовими витратами.

Згідно із роз`ясненнями п. 26 вказаної Постанови відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

До заяви про повернення судового збору додано платіжне доручення на суму 2102,00 грн № BOJ64B2UPO від 14.02.2020 року, не завірене належним чином.

Однак, ні з заяви про повернення судового збору, ні з наданого платіжного доручення не вбачається, що судові витрати сплачені саме по даній справі, оскільки матеріали справи містять платіжне доручення із зовсім іншим номером та датою його сплати.

Крім того, в заяві про повернення судового збору зазначено, що у даній справі у відкритті провадження відмовлено, однак згідно матеріалів справи провадження по справі 13 лютого 2020 року було відкрито, а 15 квітня 2020 року закрито у зв`язку зі смертю відповідача.

З огляду на викладене вище, заява про повернення судового збору задоволенню не підлягає та має бути повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст.258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Заяву представника позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Меркулової Валерії Валеріївни про повернення судового збору залишити без задоволення та повернути заявнику.

Роз`яснюю, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.А. Оболєнська