Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 07.08.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу вона з відповідачем мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована з позивачем. 03.12.2002 року Черкаським районним судом Черкаської області було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого прожиткового мінімуму.

26.03.2016 року Черкаським районним судом Черкаської області було винесено рішення про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 370 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

20.1.2018року в порядку досудового врегулювання спору позивач і відповідач домовились про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме прийшли до згоди, що відповідач буде сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час відповідач сплачує грошовий еквівалент прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованості по сплаті не має.

Неповнолітня донька позивача ОСОБА_4 у сімнадцятирічному віці вступила до Київського університету імені Бориса Грінченка , де з 01.09.2019 року навчається на платній основі, тобто виникли особливі обставини, що спричинили додаткові витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини.07.08.2019 р. позивач сплатила за перший рік навчання дитини грошові кошти у сумі 18845 грн.. 02.09.2019 р. нею також було сплачено 5400 грн. за проживання дитини в гуртожитку. Факт оплати підтверджуються відповідними квитанціями банку.

На думку позивача, оплата вартості навчання неповнолітньої дитини та її проживання в гуртожитку відноситься до додаткових витрат на дитину, частина яких може бути стягнута з одного з батьків в твердій грошовій сумі.

Позивач звертає увагу суду на те, що вона на даний час не працює за станом здоров`я, є інвалідом II групи, перебуває в скрутному матеріальному положенні, а тому їй вкрай складно одноосібно нести додаткові витрати на навчання дитини. В той же час, відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, однак в добровільному порядку компенсувати додаткові витрати на дитину не хоче, а тому позивач не має іншої можливості захисту свого права, ніж звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач вважає за можливе просити суд стягнути з відповідача 12122,5 грн., що становить половину фактично понесених додаткових витрат на навчання дитини, загальна вартість яких склала 24245 грн. (18845 + 5400 грн. - проживання в гуртожитку).

У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у сумі 12122 грн. 50 коп.

03.12.2019 року ухвалою суду провадження у справі відкрито.

27.01.2020 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд, окрім заявлених вимог, додатково ще стягнути з відповідача на її користь половину вартості курсів з англійської мови, які вона оплатила у сумі 5400,00 грн. Вважає, що відвідування курсів з англійської мови зумовлене необхідністю розвитку здібностей дитини, а тому оплата їх вартості є додатковими витратами на утримання дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача половину оплаченої нею вартості абонементу на відвідування донькою спортивного клубу " Спортлайф ", вартість якого склала 3700,00 грн. З урахуванням цих додаткових витрат та враховуючи попередні позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь 16672, 50 грн.

28.01.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити у їх задоволенні з зазначених у відзиві підстав.

17.02.2020 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, яку обґрунтувала тим, що вона 31.01.2020 р. понесла додаткові витрати з часу подання позовної заяви на оплату курсів з англійської мови у сумі 2400,00 грн. та 03.02.2020 року нею сплачено 5400,00 грн. за проживання доньки у гуртожитку. Просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості усіх додаткових витрат на утримання дитини з врахуванням вищезаначених сум у розмірі 20572,50 грн.

18.02.2020 року відповідачем подано до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог від 27.01.2020 р., в якому він просить відмовити у їх задоволенні повністю з зазначених у відзиві підстав.

06.03.2020 року відповідачем подано до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог від 17.02.2020 р., в якому він просить відмовити у їх задоволенні повністю з зазначених у відзиві підстав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові та заявах про збільшення позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначив що має доньку 4 років від іншого шлюбу. Щодо навчання його доньки ОСОБА_4 у м. Києві, то вказав, що донька може навчатись і у м. Черкаси, де вартість навчання у ВНЗ та проживання у гуртожитку є значно дешевшою. Донька могла б навчатись і на заочній формі навчання, дана спеціальність є і у ВНЗ м. Черкаси. Вважає, що курси з англійської мови, які відвідує його донька не є нагальною необхідністю, що англійську мову можна вивчати і без відвідування дороговартісних курсів. Щодо відвідування донькою закладу "Спортлайф", то медичних показань для відвідування саме цього спортивного закладу у доньки немає, а спортом можна займатись і безкоштовно.

Зазначив, що позивач не радилась із ним перед тим як оплачувати ці додаткові витрати, а тепер хоче стягнути з нього половину їх вартості, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище. Також, просить врахувати той факт, що має на утриманні ще одну дитину, винаймає житло, має нестабільний мінливий дохід, сплачує вчасно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 07.08.2003 року серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського РУЮ Черкаської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 07.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.05.2002 року серії НОМЕР_5 , виданого виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

03.12.2002 року Черкаським районним судом Черкаської області було винесено постанову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого прожиткового мінімуму.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 26.03.2010 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 370 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

20.01.2018 року в порядку досудового врегулювання спору позивач і відповідач домовились про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме прийшли до згоди, що відповідач буде сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з наданими відповідачем копіями квитанцій, відповідач вчасно та у повному обсязі сплачує аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з лютого 2018 року і по даний час.

Відповідно до довідки від 11.09.2019 року № 358, ОСОБА_4 є студенткою третього курсу факультету інформаційних технологій та управління Київського університету ім. Бориса Грінченка за спеціальністю - Фінанси, банківська справа та страхування, форма навчання - денна. Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб з 01.09.2019 р. по 30.06.2021 р. Вартість навчання ОСОБА_4 складає 18445,00 грн. на рік, що підтверджується договором № 55/19д ФІТУ.

Позивачем сплачено 18445,00 грн. за навчання доньки у ВНЗ за 2019-2020 навчальний рік, що підтверджується копією квитанції від 08.08.2019 року № 0.0.,1 та за проживання у гуртожитку на загальну суму 10800 грн. (квитанції від 02.09.2019 року № 0,0. на суму 2400,00 грн., від 02.09.2019 р. № 0.0..1 на суму 3000,00 грн., від 03.02.2020 року № 0.0..1 на суму 3000,00 грн., від 03.02.2020 р. № 0.0..1 на суму 2400, 00 грн. )

Як вбачається з копії товарного чеку від 12.11.2019 р., позивачем сплачено 3700,00 грн. абонементної плати у спортивному клубі " Спортлайф " у м. Києві по вул. Регенараторна 4-Б за його відвідування ОСОБА_4 .

Позивачем сплачено 2700,00 грн. (квитанція від 13.12.2019 р. № 0.0..1) та 2363,00 грн. (квитанція від 31.01.2020 р. № 0.0..1) отримувачу ТОВ "ОКСФОРД КЛАС" за відвідування донькою ОСОБА_4 курсів з англійської мови.

Згідно з свідоцтвом про шлюб від 25.04.2015 року серії НОМЕР_6 , ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6 25.04.2015 року . Від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.11.2015 року серії НОМЕР_7 .

При вирішенні спору суд керуєтьсяст. 185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2ст.185 СК України).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.3ст.185 СК України).

Суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на навчання у ВНЗ та проживання доньки ОСОБА_4 у гуртожитку є обгрунтованою та підтвердженою необхідними та допустимими доказами, є додатковими витратами, в яких зобов`язаний брати участь відповідач як батько дитини, тому підлягає до задоволення.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що донька могла навчатись у ВНЗ та проживати у гуртожитку у м. Черкаси, де вказані послуги коштують дешевше, так як право вибору закладу навчання належить дитині та того з батьків, з ким проживає дитина.

Щодо витрат позивача на оплату відвідування донькою курсів з англійської мови та закладу "Спортлайф" для занять спортом, то суд вважає, що вказана позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано суду доказів, що б свідчили про відповідний стан здоров`я дитини та необхідність додаткових витрат саме у зв`язку із станом здоров`я та не вказано жодних особливих обставин, за яких відвідування донькою курсів з англійської мови є необхідним.

Крім цього, відповідно зі ст.185 СК України участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, а тому має можливість за рахунок заробітку взяти участь у додаткових витратах на дитину.

Враховуючи викладене, майновий стан відповідача та перебування на його утриманні малолітньої дитини, до стягнення з відповідача підлягає половина понесених позивачем додаткових витрат на навчання у ВНЗ та проживання у гуртожитку у розмірі (18445,00 грн. +10800,00грн. )/2 = 14622,50 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з положеннями статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

З огляду на зазначене суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3.9 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" позивач від сплати судового збору була звільнена. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 840,80 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-83,141,265 ЦПК України, ст. ст. 185 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 14622 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять дві тисячі) 50 (п`ятдеясят) коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його складення - апеляційної скарги з урахуванням положень п. 3 ч. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Повний текст рішення складено 05 травня 2020 року.

Суддя: В. В. Морозов