Справа № 226/769/20

Справа 226/769/20
Провадження № 2/226/387/2020
і м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2020 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Ковальової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач ОСОБА_1 (відсутня),
представник відповідача відсутній,
представник третьої особи відсутній,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», про зобов`язання безоплатно забезпечити вугіллям на побутові потреби,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про зобов`язання безоплатно забезпечити її вугіллям на побутові потреби в якому зазначила, що вона має право на отримання вугілля на побутові потреби як колишній працівник та пенсіонер, оскільки вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя працював на ШУ «Родинське» треста «Красноармійськвугілля» звідки був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію 31.01.1986 року. Вона проживає у будинку з пічним опаленням за адресою: АДРЕСА_1 і має право на отримання вугілля на побутові потреби. У березні 2020 року вона зверталась до відповідача із заявою про надання вугілля на побутові потреби, долучивши до заяви копії відповідних документів, однак до цього часу відповідач її вугіллям на побутові потреби у розмірі 2,95 тон за 2 півріччя 2020 року не забезпечив, незважаючи на те, що списки отримувачів вугілля безоплатно мали бути складені до 15 грудня 2019 року. Просила суд зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» забезпечити її безоплатно вугіллям на побутові потреби у розмірі 2,95 тонн за 2 півріччя 2020 року.
Рух справи.
23 березня 2020 року провадження у справі відкрите, визначено розгляд у загальному провадженні.
23 березня 2020 року було винесено ухвалу про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року підготовче провадження у справі закінчене, призначено справу до судового розгляду на 27 квітня 2020 року, витребувано за клопотанням позивача докази, щодо отримання яких у нього виникли складнощі і які перебувають у володінні відповідача.
На позовну заяву від відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» надійшов відзив, у якому в.о.генерального директора Зорін О.О. вимоги позову не визнав, зазначив, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 08.08.2017 № 551 встановлені кінцеві терміни виконання заходів з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» - з 1 липня 2019 року, основні фонди, які ураховані в проекті ліквідації, передаються на баланс підприємства, яке буде здійснювати заходи із фізичної ліквідації шахти. Всі заходи, передбачені цим наказом підприємство виконало і на цей час повністю припинило виробничу діяльність шахти з видобутку вугілля, у зв`язку з чим у підприємства відсутня можливість забезпечувати вуглеотримувачів побутовим паливом. Оскільки наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 № 465 призначено замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації підприємства відповідача ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» і вирішене питання щодо передачі шахти на баланс цього підприємства, вважають, що на позивача розповсюджується норма статті 48 Гірничого закону України, де зазначено, що після ліквідації або консервації гірничодобувного підприємства питання забезпечення його пенсіонерів паливом на побутові потреби вирішується шляхом виділення на його придбання цільової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні позовних вимог позивачу просили відмовити.
У наданих суду письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» суду повідомила, що наказом Міненерговугілля від 14.11.2019 № 465 «Про заходи з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» було призначено замовником і виконавцем робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Відповідно до пункту 3 наказу ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» приймає згідно з затвердженим Міненерговугілля розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на свій баланс основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Також зазначили, що згідно із пунктом 3.11. Статуту ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» не є правонаступником прав та обов`язків вугледобувних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються, які пов`язані з їх господарською діяльністю.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином. Позивачем та представником третьої особи письмово суду заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності в судовому засіданні суду не надходило.
Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач ОСОБА_1 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про одруження виданого Краснолиманською сільською радою Красноармійського району Сталінської області за актовим записом № 51 від 19 жовтня 1951 року (арк.спр. 11).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Виконавчим комітетом Родинської міської ради Донецької області за актовим записом № 62 від 19 квітня 2002 року (арк.спр. 12).
ОСОБА_1 є пенсіонером з 11 вересня 1985 року отримує пенсію в разі втрати годувальника (арк.спр.4).
Чоловік позивача ОСОБА_2 у період з 01.05.1951 по 02.06.1960 працював у якості теслі у будівельному цеху шахти «Родинська» треста «Красноармійськвугілля»; у період з 24.06.1965 по 29.10.1965 працював у якості учня підземного шахтних машин та механізмів 3 розряду дільниці № 2 Шахтоуправління «Родинська» треста «Красноармійськвугілля»; у період з 29.10.1965 по 01.12.1974 у якості підземного насипщика дільниці №2; у період з 01.12.1974 по 11.07.1978 у якості підземного гірничого робітника 3 розряду дільниці ЕМО; з 11.07.1978 по 31.01.1986 у якості підземного електрослюсаря (зарядчика) 3 розряду, після чого був звільнений у зв`язку із переходом на пенсію ; з 20.08.1993 по 19.10.1993 у якості сторожа дільниці АБК шахта «Родинська» п/о «Красноармійськвугілля», після чого звільнений по закінченню трудового договору (арк.спр.27-39).
Позивач проживає у будинку АДРЕСА_1 . Будинок обладнаний пічним опаленням. (арк.спр.6, 10).
05 березня 2020 року позивачу було надано відповідь від ДП «Мирноградвугілля» про те, що затримка в забезпеченні її паливом на побутові потреби зумовлена процесом ліквідації Шахти «Родинська», та те, що питання правонаступництва шахти не вирішено (арк.спр.9).
Норми права, що регулюють спірні правовідносини.
За змістом статті 43 Гірничого закону України від 6 жовтня 1999 року № 1127-XIV (надалі Закон) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках, - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.
Відповідно до абзацу 6 частини сьомої статті 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право.
Ліквідація або консервація гірничого підприємства, відповідно до вимог статті 45 Закону, здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обгрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов оцінку впливу на довкілля, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства.
Порядок і організація проведення ліквідаційних заходів відбувається відповідно до положень Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1997 р. № 939 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2002 р. № 938) (надалі Постанова).
Відповідно до пункту 4 Порядку рішення про ліквідацію гірничого підприємства приймається Кабінетом Міністрів України за пропозицією Міненерговугілля, погодженою в установленому порядку із заінтересованими органами виконавчої влади, в тому числі з відповідними облдержадміністраціями.
За пунктом 9 Порядку Міненерговугілля видає не пізніше ніж за три місяці до початку робіт з ліквідації гірничого підприємства наказ про утворення ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія відповідно до законодавства здійснює заходи щодо ліквідації гірничого підприємства, погашення кредиторської заборгованості, стягнення дебіторської заборгованості, скорочення чисельності працівників, а також готує і подає для затвердження Міненерговугіллям розподільний баланс з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації. Акт приймання-передачі погоджується з головою ліквідаційної комісії та керівником замовника і затверджується Міненерговугіллям. Після затвердження акта ліквідаційна комісія гірничого підприємства вживає заходів для завершення ліквідаційної процедури відповідно до законодавства з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.
За змістом пункту 17 Порядку підсумки фактичного виконання робіт з фізичної ліквідації гірничого підприємства та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам розглядаються комісією, що утворюється замовником даного проекту ліквідації. Датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Підсумки фактичного виконання робіт і заходів з ліквідації гірничого підприємства, у тому числі робіт з охорони довкілля та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам, розглядаються комісією, що утворюється Міненерговугіллям. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених зазначеною комісією, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси.
Згідно із частиною п`ятою статті 48 Закону після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Мотиви суду.
Предметом спору у цій справі, ураховуючи, що відповідач жодним чином не висловився з цього приводу у поданих суду письмових заявах, є вирішення питання чи має право позивач на отримання безоплатно на побутові потреби вугілля відповідно до спеціальних норм, що регулюють такі правовідносини, і чи є Державне підприємство «Мирноградвугілля» у цій справі належним відповідачем.
Із даних з трудової книжки чоловіка позивача ОСОБА_2 вбачається, що він має відповідний стаж, передбачений абзацом 3 частини сьомої статті 43 Закону. У зв`язку з виходом на пенсію позивач був звільнений 31 січня 1986 року з Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (арк.спр.36). Правонаступником Державного підприємства «Красноармійськвугілля» є Державне підприємство «Мирноградвугілля», що є загальновідомим у регіоні фактом, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і не оспорюється сторонами у справі.
Ураховуючи це, положення абзацу 6 частини сьомої статті 43 Гірничого закону України, а також, що будинок, у якому проживає позивач, обладнаний пічним опаленням, на підставі статті 43 Закону, пунктів 12.10.3, 12.10.7 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 (яка є чинною), пункту 10.12. Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік (який є також наразі чинним), позивач має право на безоплатне забезпечення вугіллям підприємством ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» по нормі 5.9 тони на рік на домоволодіння (арк.спр.63-64).
Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 8 серпня 2017 року № 551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» установлено, що діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з другого серпня 2018 року. Поряд з іншими ліквідаційними заходами, у пункті 2.6. цього наказу виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Мирноградвугілля» ОСОБА_3 зобов`язано забезпечити належне безоплатне забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України (арк.спр.68-69).
Ще одним наказом № 465 від 14 листопада 2019 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості України призначило Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» зобов`язано прийняти згідно із затвердженим Міністерством енергетики та вугільної промисловості України розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на баланс ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» та забезпечити виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» (арк.спр. 66-67).
Аналіз норм Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств дає підстави для висновку, що є дві стадії ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств: юридична та фізична. Юридична ліквідація підприємства регламентована пунктом 9 Порядку і полягає у затвердженні Міненерговугіллям розподільного балансу з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації і виключення ліквідованого підприємства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій.
Датою ж фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених комісією, утвореною замовником проекту ліквідації, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси (пункт 17 Порядку).
Відповідно до частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідачем повністю не виконані вимоги пунктів 9, 17 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств.
З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим станом на 13 травня 2020 року, вбачається, що відомості про ліквідацію ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» до Реєстру не внесені (арк.спр.124-138).
Це свідчить про те, що ні юридична, ні фізична ліквідація Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», на час розгляду справи юридично не відбулась, тому підстав для звільнення від юридичного обов`язку по забезпеченню відповідних категорій осіб безоплатно вугіллям, передбаченого положеннями частини сьомої статті 43 Закону немає. До часу ліквідації, у порядку, визначеному законодавством, всі права та обов`язки щодо діяльності підприємства, питань соціального забезпечення громадян, визначених законодавством, має нести підприємство відповідача, оскільки інше, на час ліквідаційної процедури, належний у цьому випадку орган - Кабінет Міністрів України, не визначав.
Ураховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому суд не приймає до уваги позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оскільки вона суперечить обставинам, встановленим судом у судовому засіданні.
Розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивач судом від сплати судового збору була звільнена, на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 840 гривень 80 копійок судового збору.
На підставі Гірничого закону України, Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості на 2001 рік, Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік, керуючись ст.ст. 12-13, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» безоплатно надати позивачу ОСОБА_1 вугілля на побутові потреби за II півріччя 2019 року у кількості 2,95 тон.
Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Щодо строків, визначених в цьому рішенні, застосовуються положення пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Суддя Т.О. Коваленко