ПОСТАНОВА

іменем України

12 травня 2020 року м. Кропивницький

справа № 389/1833/19

провадження № 22-ц/4809/711/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 січня 2020 року у складі судді Ябчик Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2010 року по справі №2-3249/10 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення розпочато з 17 вересня 2010 року. Вказав, що з моменту ухвалення вказаного рішення у нього значно погіршився матеріальний стан у зв`язку з такими обставинами.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2015 року по справі №389/1203/15-ц з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання під час догляду за дитиною до трьох років у розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, стягнення розпочато з 03 квітня 2015 року. Додатковим рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року по справі №389/1203/15-ц з нього також стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочавши стягнення з 03 квітня 2015 року. Крім того, рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2016 року по справі №389/75/16-ц з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , розпочавши стягнення з 12 січня 2016 року.

Отже на підставі рішень Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, в період з квітня 2015 року по вересень 2018 року з нього стягувалися аліменти в розмірі, що перевищував 75% його доходу (заробітку) у зв`язку з чим, через важкий матеріальний стан, у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Вказав, що Мукачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області до погашення у повному обсязі заборгованості по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 стосовно нього встановлені обмеження виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що позбавило його можливості отримувати додатковий дохід для покращення свого матеріального стану та надання допомоги на утримання дітей. Крім того, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 березня 2019 року за виконавчим провадженням №56753806 звернено стягнення на його доходи у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 19087 грн. Постановою про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 лютого 2019 року за виконавчим провадженням №48712580 на користь третьої особи ОСОБА_3 Знам`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області здійснюються відрахування в розмірі: 1/6 частини його заробітку (доходу) по виконавчому листу №2/389/265/15, виданому 03 вересня 2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 1/4 частини його заробітку (доходу) за виконавчим листом №389/75/16-ц, виданим 07 квітня 2016 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області на утримання сина ОСОБА_6 . Посилався на те, що на момент звернення з позовом визначений розмір присуджених Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області аліментів на утримання дітей для нього є непосильним, за трьома виконавчими провадженнями №48712580, №50844723, №56753806 складає 91% його доходу, що суперечить ч.2,3 ст.128 КЗпп України, ч.2,3 ст. 26 Закону України «Про оплату праці» та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Будь-яке майно, яке могло б приносити йому дохід, або ж він міг би його передати відповідачу за утримання сина ОСОБА_4 в порядку ст.190 СК України, у нього відсутнє. Працює в Господарському товаристві у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Флектронікс ТЗОВ».

Посилаючись на зазначені обставини просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ухваленим у справі №2-3249/10 від 26 жовтня 2010 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з 17 вересня 2010 року до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши їх у розмірі 1/6 частки доходу щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_2 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 січня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (а.с.12,13).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2010 року по справі №2-3249/10 з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнення розпочато з 17 вересня 2010 року (а.с.14-15).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 серпня 2015 року по справі № 389/1203/15-ц, з урахуванням ухвали про виправлення описки у вказаному рішенні від 14 серпня 2015 року, та додаткового рішення від 18 серпня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою ОСОБА_8 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочавши стягнення з 03 квітня 2015 року. Одночасно з ОСОБА_1 вказаним рішенням було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання під час вагітності та по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, розпочавши стягнення з 03 квітня 2015 року (а.с.17,18,19).

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , розпочавши стягнення з 12 січня 2016 року (а.с.20).

Встановлено, що вказані рішення позивачем не оскаржувалися та набрали законної сили.

Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 14 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження №48712580 з примусового виконання виконавчого листа Знам`янського міськрайонного суду №2/389/256/16, виданого 03 вересня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою ОСОБА_8 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , розпочавши стягнення з 03 квітня 2015 року (а.с.21).

З 18 квітня 2018 року вказаний виконавчий документ перебуває на виконанні у Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби та його передано до підприємства в якому працює позивач - Господарського товариства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Флектронікс ТЗОВ (а.с.22-24,25).

Постановою Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 11 липня 2018 року відкрито виконавче провадження №56753806 з виконання виконавчого листа №2-3249/10, виданого 11 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочавши стягнення з 17 вересня 2010 року (а.с.34).

Державним виконавцем 06 березня 2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою прийнято рішення про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 та здійснювати відрахування із його доходів у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу - 19087 грн (а.с.35-36).

Крім того на виконання вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця від 31 січня 2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.37-38).

Постановою від 31 січня 2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-3249/10 від 11 листопада 2010 року. Також 31 січня 2019 державним виконавцем винесено постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-3249/10 від 11 листопада 2010. Крім того, 31 січня 2019 року виконавцем винесено ухвалу про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві полювання до погашення заборгованості за виконавчим листом №2-3249/10. Поміж інших постанов, 31 січня 2019 року виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-3249/10 від 11 листопада 2010 року (а.с.35-36,37-38,39-40,41-42,43-44,45-46,47-49).

Також встановлено, що у примусовому порядку також виконується рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 . Виконавче провадження №50844723, яке відкрито 15 квітня 2016 року (а.с.50).

Судом першої інстанції встановлено, що на час звернення з позовом до суду з відповідача стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частки, тобто загальна сума аліментів у відсотковому співвідношенні становить 66,67 %. Стягнення за рішенням суду у справі № 389/1203/15-ц від 14 серпня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання під час вагітності та по догляду за дитиною до трьох років в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, закінчено у зв`язку з досягненням сином ОСОБА_6 трьох років.

Як убачається з довідки про доходи від 24 травня 2019 року №450 ОСОБА_1 працює напаювальником у Господарському товаристві у формі ТОВ завод «Флектронікс ТзОВ» та заробітна плата позивача за період з грудня 2018 по квітень 2019 склала 46003 грн 40 коп. У березні заробітна плата склала 7428 грн 46 коп, по виконавчим листам сплачено 2542 грн 39 коп, у квітні заробітна плата становила 9977 грн 01 коп, а стягнення по виконавчим листам - 4015 грн 75 коп. За інші місяці відрахування не проводилися (а.с.51).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 180 - 182, 192 СК України, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану та сімейного стану позивача, погіршення здоров`я, після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів, чи виникнення інших непереборних обставин, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів у визначеному рішенням суду розмірі. Також не надано будь-яких доказів поліпшення майнового стану відповідачки, як отримувача аліментів, або самої дитини, погіршення або поліпшення стану здоров`я будь-кого зі сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з такого.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На обґрунтування своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що існує заборгованість по аліментам у розмірі 19087 грн. Проте, наявність боргу по аліментам не може бути врахована судом при визначені аліментів та утримання аліментів, оскільки особа, з якої стягуються аліменти, повинна вжити усіх заходів для того, щоб не допустити утворення заборгованості.

Виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, враховуючи їх вік та стан здоров`я, матеріальне становище позивача, зважаючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, за відсутності доказів погіршення матеріального стану позивача, особи працездатного віку, та у зв`язку з цим неспроможності сплачувати аліменти у стягнутому розмірі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позивачу було достовірно відомо що з нього судом на утримання дітей стягнуто аліменти у вказаних частках, рішень він не оскаржував, тож погодився з визначеними частками аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків рішення в оскаржуваній частині, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 січня 2020 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний