Провадження № 2/727/319/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Булега Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку посилаючись на те, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до неї та її сина ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні майном, вона дізналась, що ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.11.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В., є власником житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Вона та її син ОСОБА_7 , який є інвалідом з дитинства, з 2005 року і по даний час зареєстровані та проживають в спірному будинку як колишня дружина колишнього власника та син колишньої дружини колишнього власника.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.05.2015 року та рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.08.2015 року за нею визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів на суму 73981 грн., які були використані на реконструкцію житлового будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/2 частину будівельних матеріалів на суму 21393 грн., які були використані на реконструкцію огорожі цього будинку.

Рішеннями судів встановлено, що 03.04.2003 року її колишній чоловік ОСОБА_2 придбав за суму 6970 грн. старий житловий будинок з лампача, 1940 року побудови, загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. по АДРЕСА_1 . За період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, було проведено самовільно реконструкцію спірного будинку з добудовою мансарди, внаслідок чого, відповідно до висновку експертизи №14159 від 09.02.2015 року, вартість будинку збільшилась на суму 320000 грн. Крім того, загальна площа будинку збільшилась до 89,70 кв.м., в тому числі житлова площа до 62,50 кв.м. Спірний будинок у 2015 році визнаний судом самовільним будівництвом.

До даного часу самовільно добудований будинок не зданий в експлуатацію та не визнано право власності.

Відповідач ОСОБА_2 , з метою позбавлення її частки у вказаному будинку у вигляді будівельних матеріалів, використавши первісний договір купівлі-продажу від 03.04.2003 року та старі документи на будинок, переоформив спірний будинок на відповідача ОСОБА_6 , хоча фактично в такому вигляді будинку не існує.

Правова підстава для визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку є ч.1 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України, оскільки договір укладений з метою незаконного позбавлення її права власності на будівельні матеріали, що були використані на реконструкцію будинку.

Відповідачу ОСОБА_6 достеменно відомо про обставини та розмір перебудови будинку, оскільки він під час розгляду справи №727/2088/14-ц надавав покази в якості свідка.

А тому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу №18969 від 30.11.2017 року житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. по АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №105780335 від 30.11.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. В останнє судове засідання не з`явились, представник позивачки надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності та задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов та в письмових поясненнях. В останнє судове засідання представник не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши письмові докази, оглянувши справу №727/2088/14-ц, провадження №2/727/264/15, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 30.11.2017 року між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В. за реєстровим №18969 (а.с.41), згідно з п.1 якого, продавець ОСОБА_2 передав за плату, а покупець ОСОБА_6 прийняв у власність житловий будинок по АДРЕСА_1 , лампач, загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м.

Відповідно до п.2 договору, житловий будинок, що є предметом даного договору, належить продавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003 року.

Згідно з п.3 договору, продаж житлового будинку вчинено за попередньою домовленістю сторін за ціну 84192 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.05.2015 року (а.с.6-8), яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 20.08.2015 року (а.с.9-12), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 на суму 73981 грн., а саме: цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8*60 мм - 0,019818 т.; піна монтажна - 1,86675 л.; лак меламінний МЛ-248 для паркетних підлог - 0,0045135 т.; поковки з квадратних заготовок, маса 1,8 кг - 0,106415 т.; катанка гарячекатана у мотках, діаметр 6,3-6,5 мм - 0,00948 т.; портландцемент загально будівельного призначення бездобавковий, марка 400 - 0,00689 т.; папір шліфувальний - 0,6074 м.кв.; ґрунтовка глибокого проникнення - 4,19496 л.; вагонка - 37,74 100 м.кв.; сітка штукатурна скловолокниста - 57,24 м.кв.; металочерепиця - 199,68 м.кв.; гвинти самонарізні, марка СМ1-35 - 0,000868 т.; цвяхи будівельні 3,5*90 мм - 0,011515 т.; шпатлівка полімер цементна армована Ceresit CT 29 - 48,78 кг; шпаклівка полімерна фінішна Ceresit CT 127 - 7,7469 кг.; пиломатеріали - 6,012005 м.куб.; труби водопостачання - 15 м.; труби газопостачання - 10 м.; вата мінеральна, марка Б - 2,225 м.куб.; плити теплоізоляційні з пінопласту полістирольного - 2,24 м.куб.; блоки віконні, металопластикові - 4,25 м.кв.; блоки дверні вхідні зовнішні - 1,2 м.кв.; дошки для покриття підлог антисептовані, тип ДП-35, товщина 35 мм, ширина без гребеня 68 мм - 1,630545 м.куб.; щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм - 0,7011 м.кв.; вузли укрупнені монтажні із сталевих водогазопровідних не оцинкованих труб для систем опалення, діаметр 20 мм - 15 м.; вузли укрупнені монтажні з поліетиленових труб для каналізації, діаметр 50 мм - 3,992 м.; вода - 1,670685 м. куб.; стрижнева арматура А-ІІІ - 0,45 100 кг.; електропроводка - 0,04 1000 м.; пісок природний, рядовий - 1,3485 м.куб.; суміші бетонні готові важкі, клас бетону В7,5 (М 100), крупність заповнювача більше 20 до 40 мм - 4,437 м.куб.; суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М 200), крупність заповнювача більше 20 до 40 мм - 0,918 м.куб.; розчин готовий кладковий важкий цементно-вапняковий, марка М25 - 0,24 м. куб.; розчин готовий опоряджувальний вапняковий 1:2,5 - 1,643 м.куб.; листи гіпсокартонні, товщина 12 мм - 31,185 м.кв.; вузли укрупнені монтажні із сталевих водогазопровідних неоцинкованих труб для газопостачання, діаметр 20 мм - 10 м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на побудову огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 на суму 21393,50 грн., а саме: болти із шестигранною головкою, діаметр різьби 6 мм - 0,00139 т; цвяхи будівельні з плоскою головкою 1,8*60 мм - 0,002521 т; металоконструкції (прокат) - 0,179 т; електроди, діаметр 6 мм, марка Э42 - 0,00537 т; сітка плетена з оцинкованого дроту, діаметр 2 мм - 130,67 м.кв.; пиломатеріали - 0,374 м.куб.; щити опалубки, ширина 300-750 мм, товщина 25 мм - 1,2375 м.кв.; вода - 0,33977 м.куб.; суміші бетонні готові важкі, клас бетону В7,5 (М100), крупність заповнювача більше 20 до 40 - 3,65085 м.куб.; розчин готовий складковий важкий цементно-вапняковий, марка М25 - 0,3971 м.куб.; ракушняк - 3,3212 м.куб.

Рішеннями судів встановлено, що 03.04.2003 року відповідач ОСОБА_2 придбав за суму 6970 грн. старий житловий будинок із лампачу, 1940 року побудови, загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.10). Реконструкція спірного будинку здійснювалась за час спільного проживання сторін у шлюбі, будинок не зданий в експлуатацію, право власності на самочинне будівництво не зареєстроване (а.с.8, 9зв.-10).

Крім того, відповідачу ОСОБА_6 достеменно відомо про обставини та розмір реконструкції будинку, оскільки він під час розгляду справи №727/2088/14-ц надавав покази в якості свідка (а.с.7зв.).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.10.2015 року (а.с.13-15), рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.05.2015 року в незміненій частині та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 20.08.2015 року залишено без змін.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №1422 від 23.07.2010 року, в домоволодінні (будинку) по АДРЕСА_1 самовільно проведено реконструкцію житлового будинку з добудовою мансарди в 2005 році. На даний час загальна площа будинку складає 89,70 кв.м., в тому числі житлова площа 62,50 кв.м.

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 , загальна площа будинку складає 89,70 кв.м., в тому числі житлова площа 62,50 кв.м.

Згідно з висновком №14159 судової будівельно-технічної експертизи від 09.02.2015 року, дослідження проводилось на місці знаходження об`єкту дослідження та в офісі експерта шляхом вивчення наданих матеріалів, огляду і обмірів на місці, аналізу даних та здійснення розрахунків. Встановлено проведення реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., внаслідок чого загальна площа будинку збільшена до 89,70 кв.м., житлова площа будинку збільшена до 62,50 кв.м.

Відповідно до документів на житловий будинок, які були підставою для укладення і посвідчення оспорюваного договору купівлі-продажу (а.с.42-59), приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В. відповідачем ОСОБА_2 надано документи на будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 46,80 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., хоча станом на 30.11.2017 року, тобто на час посвідчення договору купівлі-продажу, будинок з такою площею фактично не існував, оскільки площа будинку збільшилась у зв`язку з проведеною реконструкцією, про що було відомо і продавцю ОСОБА_2 і покупцю ОСОБА_6 .

Як встановлено судом, до даного часу самовільно реконструйований житловий будинок зі збільшеною площею не зданий в експлуатацію та не визнано право власності на самочинне будівництво.

Відповідно до ст.658 ЦК України, право продажу товару належить власникові товару, а згідно зі ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений продавцем у майбутньому. Суд вважає, що вказані умови не було дотримано при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу, про що було відомо сторонам вказаного договору купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд вважає, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 30.11.2017 року укладений з метою позбавлення позивачки ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_1 , та права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, які були використані на побудову огорожі, розташованої по АДРЕСА_1 , що в подальшому унеможливить виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.05.2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 20.08.2015 року, якими вказане право власності визнано за позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що необхідно визнати недійсним договір купівлі-продажу №18969 від 30.11.2017 року житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м. по АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10578033 від 30.11.2017 року, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.656, 658, 203, 215 ЦК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №18969 від 30.11.2017 року житлового будинку загальною площею 46,8 кв.м, житловою площею 30,1 кв. м, що розташований в АДРЕСА_1 .

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10578033 від 30.11.2017 року.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 24 квітня 2020 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: