Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2020 Справа №607/9702/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

секретаря судового засідання - Хамелко О. Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська міська рада про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська міська рада, у якому просить виділити їй ( ОСОБА_1 ) у натурі 19/50 частин будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на житловий будинок, як об`єкт самостійної власності, загальною площею 133,9 кв.м., житловою площею 77,5 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 , а також припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ( ОСОБА_1 ) на підставі договору дарування є власником 19/50 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Співвласником інших 31/50 частин вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 . Рішенням Тернопільської міської ради №282 від 26 березня 2003 року присвоєно належним їй 19/50 частинам житлового будинку окрему адресу - АДРЕСА_2 . У зв`язку із здійсненням нею добудови гаража та прибудови, збільшилась площа належних їй приміщень до 133,9 кв.м. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року за нею ( ОСОБА_1 ) визнано право власності на 19/50 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 133, 9 кв.м. При цьому, належна їй на праві власності частина житлового будинку є відокремленою частиною із окремим входом. Також вона із відповідачем є співвласниками земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Однак, звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою реєстрації права власності на належні їй 19/50 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 як окремого об`єкта права власності, листом начальника управління державної реєстрації їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації та повідомлено про необхідність надати договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Незважаючи на наявність технічної можливості виділу в натурі майна із спільної сумісної власності, відповідач від поділу будинку в натурі відмовляється, оскільки відповідач не зацікавлений у даній процедурі. З цих підстав, позивачка вказує на неможливість іншим способом захистити свої порушені права, тому змушена звертатись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав.

За клопотанням представника позивача - адвоката Дяків О.Я., 26 вересня 2019 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області призначена судову будівельно-технічну експертиза та зупинене провадження на час проведення експертизи.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 січня 2020 року провадження у справі поновлене .

11 березня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Дяків О.Я. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позов не подавав.

Від третьої особи - Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, зазначено , при ухваленні рішення рада покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Згідно договору дарування 19/50 частини будинковолодіння, укладеного 01 грудня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Шморгай Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-233, позивачка ОСОБА_4 прийняла в дар від ОСОБА_3 19/50 частини будинковолодіння, що складається з: по цокольному поверсі приміщення І та ІІ, по першому поверсі приміщення коридору в плані під літерою 2-1, коридору 2-2, житлових кімнат 2-3, 2-4, 2-5, кухні, 9,4 кв.м., кладової 2-7, ванни 2-8 та балкона в плані під літерою ІІІ.

04 грудня 2001 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації зареєстровано за ОСОБА_1 19/50 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .

На підставі звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №282 від 26 березня 2003 року «Про присвоєння номерів квартирам» вирішено присвоїти 19/50 частинам житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 - квартира №2 , загальною площею 125,5 кв.м., в т .ч. житловою площею 58,1 кв.м.

В подальшому, позивачкою було здійснене перепланування будинку з влаштуванням прибудови в плані під літерою «а-1», внаслідок чого загальна площа майна ОСОБА_1 збільшилася на 8, 4 кв.м. та житлова на 19, 4 кв.м. Також позивачкою було здійснено будівництва гаража під літ. «Г».

Відтак, після проведеного перепланування з врахуванням прибудови під літерою «а-1» загальна площа належної ОСОБА_1 будівлі становить 133, 9 кв.м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 19/50 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 133,9 кв.м.

Як убачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний №2097835, сформованого 06 квітня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області за ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності 19/50 частин житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 133,9 кв.м., житловою площею 77,5 кв.м.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії СТВ 185339 від 21 листопада 2015 року, індексний номер 48103764 виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області Гринда О.Я. стверджується, що за ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано 25/50 частин земельної ділянки, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0759 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

04 лютого 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася у Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради із заявою про здійснення перереєстрації належних їй 19/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , у якій просила здійснити за нею реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Листом за №399/28-01 від 22 лютого 2019 року Управлінням державної реєстрації Тернопільської міської ради повідомлено ОСОБА_1 про те, що для державної реєстрації права власності, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників необхідно надати: договір про поділ спільного майна; договір про виділ у натурі частки із спільного майна; або відповідне рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості у позасудовому порядку зареєструвати за собою право власності на належні їй 19/50 часток як самостійний об`єкт права власності, у зв`язку із відмовою відповідача укладати договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна.

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Переймибіда В.М. від 10 грудня 2019 року №1318/19-22 - технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі належні позивачці ОСОБА_1 19/50 частин у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , відповідно до рівних часток двох співвласників, з урахуванням рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 листопада 2012 року є можливою відповідно до Варіанту №1 додатку до Висновку.

Як убачається із Варіанту №1 Додатку №1 до Висновку до складу 19/50 частин домоволодіння, яку можливо виділити позивачці входять такі приміщення: кухня (3-2); житлова (3-3); санвузол (3-4); коридор (2-2); коридор (2-3); житлова (2-4); житлова (2-5); кухня (2-6); кладова (2-7); ванна (2-8); балкон (літ. «бал.»); прибудова (літ. «а»); прибудова (літ. «а1»); сходи (літ. «сх»); гараж (літ. «Г»); 19/50 огорожі (1); 19/50 вимощення (І).

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до вимог ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відтак, за змістом ст. 364 ЦК України виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Частинами 1-2 статті 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Міністерством з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка правомірно набула право власності на 19/50 частин у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Сторони володіють та користуються своїми частинами будинку та мають окремі входи до свого житла, а також володіють та користуються своїми частками земельної ділянки на котрій побудоване спірне будинковолодіння. Належним сторонам часткам у вказаному житловому будинку присвоєно окремі номери. Зокрема належним позивачці 15/50 часткам присвоєно адресу: АДРЕСА_2 , згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №282 від 26 березня 2003 року. При цьому, висновком експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Переймибіда В.М. від 10 грудня 2019 року №1318/19-22 встановлено технічну можливість виділити в натурі позивачці ОСОБА_1 19/50 частин у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до Варіанту додатку №1 до Висновку.

За вказаних обставин, оскільки позивачка позбавлена можливості володіти своєю часткою будинку як окремим об`єктом права власності, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивачки, які підлягають захисту шляхом виділу ОСОБА_1 в натурі 19/50 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 , відповідно до Варіанту №1 додатку №1 до Висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Переймибіда В.М. від 10 грудня 2019 року №1318/19-22, зокрема виділення таких приміщень: кухня (3-2); житлова (3-3); санвузол (3-4); коридор (2-2); коридор (2-3); житлова (2-4); житлова (2-5); кухня (2-6); кладова (2-7); ванна (2-8); балкон (літ. «бал.»); прибудова (літ. «а»); прибудова (літ. «а1»); сходи (літ. «сх»); гараж (літ. «Г»); 19/50 огорожі (1); 19/50 вимощення (І) та визнання за позивачкою права власності 19/50 частин будинковолодіння, як окремого об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільська міська рада про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, припинення спільної часткової власності та визнання права власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 19/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 у складі таких приміщень: кухня (3-2); житлова (3-3); санвузол (3-4); коридор (2-2); коридор (2-3); житлова (2-4); житлова (2-5); кухня (2-6); кладова (2-7); ванна (2-8); балкон (літ. «бал.»); прибудова (літ. «а»); прибудова (літ. «а1»); сходи (літ. «сх»); гараж (літ. «Г»); 19/50 огорожі (1); 19/50 вимощення (І).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений самостійний об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, загальною площею 133,9 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, у складі приміщень: кухня (3-2); житлова (3-3); санвузол (3-4); коридор (2-2); коридор (2-3); житлова (2-4); житлова (2-5); кухня (2-6); кладова (2-7); ванна (2-8); балкон (літ. «бал.»); прибудова (літ. «а»); прибудова (літ. «а1»); сходи (літ. «сх»); гараж (літ. «Г»); 19/50 огорожі (1); 19/50 вимощення (І), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 04 травня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 -адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Тернопільська міська рада - адреса місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка