Справа № 362/4321/19
Провадження № 6/362/35/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 року Васильківський міськраойнний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судових засідань - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа у цивільній справі №362/4321/19 від 13.01.2020 р. про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 суми основного боргу за договорами позики від 23.12.2017 р. та 11.01.2018 р. у розмірі 5700 доларів США та 3% річних в сумі 250 доларів США, а всього - 5950 доларів США грн., що еквівалентно сумі 154878 грн. та 1548,79 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ним подано заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення та судове засідання по зазначеній заяві призначене на 08.05.2020 р. на 11 год. 00 хв. Оскільки заочне рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, переглядається судом, тобто є таким, що не набрало законної сили, а відтак не може виконуватись, вважає, що виконавчий лист було видано помилково та згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, а тому суд має визнати цей виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Головко О.С. надійшли заперечення на заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки заочне рішення від 12.11.2019 р. набрало чинності, на підставі якого судом 13.01.2020 р. був виданий виконавчий лист.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Судом достовірно встановлено, що заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2019 р. позов було задоволено та стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу за договорами позики від 23.12.2017 р. та 11.01.2018 р. у розмірі 5700 доларів США та 3% річних в сумі 250 доларів США, а всього - 5950 доларів США грн., що еквівалентно сумі 154878 грн. та 1548,79 грн. судового збору, на підставі якого 13.01.2020 р. судом видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у ч. 2ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 р. у справі №755/15479/14-ц).

Так, заявник посилається як на підставу своїх вимог, що виконавчий лист було видано помилково.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12ЦПК України передбачено наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на як і вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ст.80 ЦПК України,достатніми є докази,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2020 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2019 р. у справі № 362/4321/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без задоволення.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відтак, заочне рішення від 12.11.2019 р. є чинним, судом не скасовувалось, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Кравченко