Ухвала

07 травня 2020 року

м. Київ

справа № 754/3636/15-ц

провадження № 61-7362ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду

від 17 лютого 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про припинення поруки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним у частині,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), яке є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про припинення поруки та у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним у частині.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 квітня

2016 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 об`єднано з первісними позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня

2016 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 об`єднано з первісними позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року у задоволенні первісного позову АТ КБ «ПриватБанк» та зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним у частині відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва

від 10 травня 2019 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про припинення поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним у частині.

22 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою (надійшла 27 квітня 2020 року) на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень, зворотним поштовим повідомленням копія ухвали апелянту була вручена 04 жовтня 2019 року, 08 жовтня 2019 року, 24 жовтня 2019 року та 30 жовтня 2019 року.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмолено.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що разом з клопотанням апеляційну скаргу у новій редакції не подано та недоліки не усунуто.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року було визнано причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними, залишено апеляційну скаргу АТ «ПриватБанк» без руху та надано десятиденний строк з моменту вручення копії такої ухвали для звернення до суду повторно з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

З матеріалів касаційного провадження та оскарженого судового рішення вбачається, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, АТ КБ «ПриватБанк»» отримало копію вказаної ухвали суду 28 січня 2020 року, таким чином з 29 січня 2020 року розпочався перебіг десятиденного строку на виконання вимог ухвали суду та закінчився

07 лютого 2020 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовано».

Отже, Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata (принцип юридичної визначеності).

Положення статті 354 ЦПК України щодо початку перебігу строків на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення відповідного рішення, направлене на забезпечення права осіб на ознайомлення із повним текстом судового рішення для наведення в апеляційній скарзі мотивів для його оскарження.

З огляду на приписи статей 2 та 4 Закону України від 22 грудня 2005 року

№ 3262-IV «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Разом із тим, станом на 17 лютого 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» не усунуло недоліки, що були визначені судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року та не подало повторно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку.

Згідно із частиною четвертою статті 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє

у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому

статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Виходячи із наведених обставин справи, застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні рішення суду першої інстанції від 10 травня 2019 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду першої та апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правильність застосування судами норм права не викликає розумних сумнівів.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про припинення поруки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним в частині відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович