Справа № 629/1159/19
Номер провадження 2/629/93/20
30.04.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у судовому засіданні в місті Лозова Харківської області цивільну справу № 629/1159/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: суму боргу у розмірі 587 464, 50 грн., 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі - 22 632, 03 грн., втрати від інфляції у розмірі - 68 145, 90 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 брала у нього в борг: 01.10.2015 року 7000 доларів США, 06.11.2015 року 5000 доларів США, 29.12.2015 року 5000 доларів США, 05.04.2016 року 5000 доларів США, що підтверджується розписками. У строки, визначені для повернення, ОСОБА_2 позичену суму не повертала, кожен раз обіцяла повернути та просила відстрочити. 20.11.2017 року позивач нагадав відповідачу про обов`язок повернути кошти у розмірі 22 000 доларів США, у зв`язку з чим ОСОБА_2 написала нову розписку, в якій зобов`язалася повернути борг у розмірі 22 000 доларів США до 15.01.2018 року, однак у визначений строк гроші не повернула. 16.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лозівського ВП та просив притягнути відповідача до кримінальної відповідальності, під час перевірки ОСОБА_2 пояснила, що дійсно позичала дані кошти, зазначила, що повертала декілька разів кошти у розмірі 5000 доларів США та зобов`язується повернути всю суму боргу до 01.07.2018 року. Працівниками поліції було припинено розгляд звернення, так як вбачалися цивільні-правові відносини, ОСОБА_2 було винесено офіційне застереження. 24.01.2019 року позивачем було направлено досудову вимогу про стягнення заборгованості, в якій запропоновано відповідачу повернути борг у розмірі 22 000 доларів США в термін до 10.02.2019 року. ОСОБА_2 зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для надання відзиву на позову, однак ОСОБА_2 відзиву так і не надала.
Позивач у судове засідання та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності та у разі не явки відповідача винести рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідомила.
Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 : 01.10.2015 року 7000 доларів США, 06.11.2015 року 5000 доларів США, 29.12.2015 року 5000 доларів США, 05.04.2016 року 5000 доларів США, що підтверджується копіями розписок(а.с.14).
У строки, визначені для повернення, ОСОБА_2 позичену суму не повертала, у зв`язку з чим 20.11.2017 року ОСОБА_2 написала нову розписку(а.с.15), в якій зобов`язалася повернути борг у розмірі 22 000 доларів США до 15.01.2018 року, однак у визначений строк гроші знову не повернула.
16.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Лозівського ВП та просив притягнути відповідача до кримінальної відповідальності, під час перевірки ОСОБА_2 пояснила, що дійсно позичала дані кошти, зазначила, що повертала декілька разів кошти у розмірі 5000 доларів США та зобов`язується повернути всю суму боргу до 01.07.2018 року. Працівниками поліції було припинено розгляд звернення, так як вбачалися цивільні-правові відносини, ОСОБА_2 було винесено офіційне застереження. Вище викладене підтверджується копією довідки Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області від 13.06.2018 року(а.с.18).
24.01.2019 року позивачем було направлено досудову вимогу про стягнення заборгованості(а.с.17), в якій запропоновано відповідачу повернути борг у розмірі 22 000 доларів США в термін до 10.02.2019 року. ОСОБА_2 зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Також, як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм статей 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміні від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.
При цьому, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні висновки.
Досліджуючи правову природу розписки наданої позивачу відповідачем, судом враховується, що розписка містить всі необхідні відомості на підтвердження надання позики із зазначенням необхідних відомостей про сторін, умови надання, дату отримання та повернення коштів, а тому суд вважає встановленим той факт, що між сторонами у справі укладено договір позики.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15.
Відповідно до висновку, викладеного у вище вказаній постанові Верховного Суду України, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не
допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи інформацію з офіційного сайту Національного Банку України, станом на 13.03.2019 року показник курсу гривні до іноземних валют складає: 100 доларів США =2635, 9553 грн. Таким чином, 22 000 доларів США = 587 464, 5 грн.
З положень ст. 625 ЦК України вбачаться, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку втрат інфляції за формулою: сума боргу * індекс інфляції за відповідний місяць відповідного року / 100 сума боргу, втрати інфляції складають 68 145, 90 грн.
Сума 3% річних за формулою: (сума заборгованості + інфляційні витрати за період прострочення) * кількість днів прострочення * 3% / 365, становить 22 632, 03 грн.
У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 6 782, 42 грн.
Зважаючи на вище викладене, враховуючи всі докази надані позивачем та відсутність спростування наявності зобов`язань відповідачем, а також не надання ОСОБА_2 відзиву на позов, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 533, 612, 625, 1046 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 76, 81,141,259,264,265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , суму боргу у розмірі 587 464, 50 грн. (п`ятсот вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі - 22 632, 03 грн. (двадцять дві тисячі шістсот тридцять дві гривні три копійки).
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , втрати від інфляції у розмірі - 68 145, 90 грн. (шістдесят вісім тисяч сто сорок п`ять гривень дев`яносто копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 6 782, 42 грн.
Повний текст рішення було виготовлено 07.05.2020 року.
Рішення може бути оскаржене в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Каращук