Справа №266/1572/20
Провадження№ 2/266/558/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судових засідань Шишханової К.Р., розглянувши заяву адвоката Кобзар Олега Євгеновича про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь відшкодування вартості виконаних ним за власний рахунок ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1 в розмірі 150000,00 грн., та на відшкодування вартості ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_2 в розмірі 100000,00 грн., а усього стягнути з ОСОБА_2 на його користь 250000,00 грн.

Разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 та на 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 , шляхом заборони їх відчуження.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 149 ЦПК України - суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України - забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями пункту 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України - позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України - залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такій захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для забезпечення позову та накладення заборони на його відчуження, яке може бути майновим забезпеченням виконання рішення суду, заявник має довести належними доказами наявність такого майна та його потенційну вартість для дотримання співмірності вжитого заходу із позовними вимогами.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, враховуючи вказані обставини справи та наведені положення закону, суд вважає законним та обґрунтованим заяву про забезпечення позову задовольнити, оскільки між сторонами виник майновий спір, який в досудовому порядку не вирішено, а відповідач має у власності спільне майно та може здійснити його відчуження, що унеможливить виконання рішення суду в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 та накласти арешт на 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони їх відчуження.

Одночасно копію ухвали надіслати позивачу та відповідачу для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Федотова В. М.