Справа № 486/2174/19
Провадження № 2/486/222/2020
07 травня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Савіна О.І.
при секретарі Коршак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
26.12.2019 року позивач Комунальне підприємство „Житлово-експлуатаційне об`єднання звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті колишнього власника - свого батька ОСОБА_2 .. В порушення вимог ст. 151 ЖК України та п.5) ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач з грудня 2016 року по листопад 2019 року не сплачує кошти за надані комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 7442.86 грн.. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 грн..
Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив до суду письмове клопотання в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_1 , причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у заяві від 07.05.2020 року. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації житла № 3553 від 08.12.1994 року, ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 25.10.2019 року та копії особового рахунку № НОМЕР_1 , відповідальний квартиронаймач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 12).
Право власності на зазначену квартиру набув відповідач ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.02.2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 14).
Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій був укладений з колишнім власником 15.01.2013 року (а.с. 16-17).
Відповідач ОСОБА_1 будучи з 2017 року власником квартири АДРЕСА_1 , договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не укладав.
З копії газети Южноукраїнської міської ради «Контакт» №26 від 30.06.2017 року вбачається, що КП «ЖЕО» розмістило текст типового Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з пропозицією укласти його (а.с. 4-5).
Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08.10.1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
При цьому, відсутність письмового договору як такого між сторонами щодо утримання будинку, в якому розташована квартира відповідача, або ухилення останнього від укладання такого договору, не звільняє його від обов`язку приймати участь в його утримані та прибудинкової території шляхом внесення періодичних платежів, оскільки згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність. В даному випадку обсяг прав та обов`язків сторін при неукладені окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг.
Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається.
Надаючи житлово-комунальні послуги, згідно рішень № 74 від 15.04.2015 року «Про встановлення для всіх груп тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання», № 75 від 15.04.2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення та захоронення побутових відходів, які надають комунальні підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та «Служба комунального господарства», № 73 від 21.03.2018 року «Про встановлення тарифів для всіх груп споживачів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» (а.с. 6, 7, 8, 9), позивач здійснює свої обов`язки виконавця, а власник квартири, користуючись наданими послугами, є їх споживачем.
Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року, який набув чинності 01.05.2019 року, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 року, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року втратив чинність, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 надавалися належної якості послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, доказів протилежного сторонами не надано.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, станом на листопад 2019 року, виникла заборгованість по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 11).
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до вимог п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 66 ЖК України, розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Не виконання зобов`язань власником житла по сплаті квартирної плати, завдає КП «ЖЕО» матеріальних збитків та не дає змоги КП «ЖЕО» належним чином утримувати житловий фонд міста, що порушує права інших громадян, які старанно сплачують квартирну плату та витрати на утримання будинків та прибудинкової території у розмірі на рівні квартирної плати. Крім того, у зв`язку із заборгованістю наймача житла, КП «ЖЕО» вимушене перерозподіляти кошти на утримання житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури міста з інших виробничих ділянок підприємства, що негативно впливає на рівень обслуговування м. Южноукраїнська.
Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки квартиронаймач зобов`язаний приймати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, а позов підлягає повному задоволенню.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь КП «ЖЕО» підлягає стягненню заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг в сумі 7442.86 грн..
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 66, 68 ЖК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 141, 142, 223, 264-265, 268, 280, 282, 284, 352 ЦПК України, суд
Позовну заяву Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін