Справа № 635/901/19
Провадження № 2/635/94/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Панас О.С.,

учасники справи:

Прокурор - керівник Харківської місцевої прокуратури № 6 Яковлев А.С. в інтересах держави в особі позивачів:

Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство»,

Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства,

Відповідач 1: Харківська районна державна адміністрація Харківської області,

Відповідач 2: ОСОБА_1 ,

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шевченко Святослав Володимирович,

Відповідач 3: ОСОБА_2 ,

Відповідач 4: ОСОБА_3 ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідачів: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру,

представник третьої особи: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом керівника місцевої прокуратури № 6 Харківської області Яковлева А.С. в інтересах держави в особі Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» та Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, витребування та скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник місцевої прокуратури № 6 Харківської області Яковлев А.С. звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» та Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства з позовом до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому просить:

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 25 листопада 2009 року № 1898 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 07 грудня 2009 року № 2034 «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині затвердження проекту землеустрою та безоплатної передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність земельних ділянок;

визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку :30:012:0001 площею 2,0000 га, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, Серії НОМЕР_1 № 780966, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 11 лютого 2010 року за № 42;

визнати недійсним державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку :30:012:0002 площею 2,0000 га, розташовану за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, Серії НОМЕР_1 № 780965, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 11 лютого 2010 року за № 43;

витребувати на користь держави в особі Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» () із незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) земельну ділянку :30:012:0001 загальною площею 2,0000 га, розташовану за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області;

витребувати на користь держави в особі Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» () із незаконного володіння ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) земельну ділянку :30:012:0002 загальною площею 2,0000 га, розташовану за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки :30:012:0001 шляхом скасування її кадастрового номера та перенесення відомостей про неї до архівного шару даних геоінформаційної системи;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки :30:012:0002 шляхом скасування її кадастрового номера та перенесення відомостей про неї до архівного шару даних геоінформаційної системи;

судовий збір стягнути з відповідачів за такими реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою захисту інтересів держави місцева прокуратура звернулася до ДП «Жовтневий лісгосп» та Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, проінформувавши останніх про встановлені порушення та надавши строк до 10 грудня 2018 року для самостійного вжиття заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на захист інтересів держави за встановленим фактом. Станом на 01 лютого 2019 року порушення інтересів держави залишаються не усунутими. Відповідні заходи цивільно-правового характеру уповноваженими органами не вжито. Таким чином, має місце факт бездіяльності органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. ДП «Жовтневий лісгосп» та Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства, за наявності даних про порушення законних інтересів держави, не здійснюють відповідних та належних заходів, спрямованих на їх захист та поновлення. Тому позивач вважає, що наявні визначені законом підстави для звернення до суду прокурора для захисту інтересів держави.

Підставою для звернення прокурора із даною позовною заявою стало порушення інтересів держави, а саме розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 25 листопада 2009 року № 1898 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» Пошелок Михайлу ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною орієнтовною площею 6,0000 га (орієнтовно по 2,0000 га кожному), за рахунок земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), які знаходяться за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області. На виконання вищевказаного розпорядження голови райдержадміністрації, на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 2009 році приватне підприємство «ЗЕМЛЕВПОРЯДНИК» виготовило проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Передбаченим до відведення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери :30:012:0001 загальною площею 2,0000 га та :30:012:0002 загальною площею 2,0000 га відповідно. Дані земельні ділянки розташовані за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області. В подальшому, розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 07 грудня 2009 року № 2034 «Про передачу у власність земельних ділянок» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 6,0000 га (по 2,0000 га кожному), за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (сіножаті та пасовища), які розташовані за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства. На виконання розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 07 грудня 2009 року № 2034 ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку :30:012:0001 площею 2,0000 га, аОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку :30:012:0002 площею 2,0000 га. Позивачем встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності від 21 березня 2013 року серія та номер НОМЕР_3 земельні ділянки :30:012:0001та :30:012:0002на даний час перебувають у володінні ОСОБА_1 . Позивач вважає, що розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 25 листопада 2009 року № 1898 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», від 07 грудня 2009 року № 2034 «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видані із грубим порушенням вимог земельного та лісового законодавства України, та підлягають визнанню незаконними і скасування, з огляду на те, що зазначені земельні ділянки мають перетин із землями лісогосподарського призначення ДП «Жовтневий лісгосп» Люботинського лісництва квартали 83 (виділ 1) та 4 (виділ 7 та 8). Дані сформовані земельні ділянки у встановленому законом порядку з постійного користування ДП «Жовтневий лісгосп» не вилучались. Жодних погоджень щодо відведення вказаних земель у власність громадянам ДП «Жовтневий лісгосп» не надавало. Підставою користування вказаними землями є базове лісовпорядкування, проведене у 2006 році Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», під час якого Львівською державною лісовпорядною експедицією розроблені планово-картографічні матеріали лісовпорядкування ДП «Жовтневий лісгосп». Таким чином, на думку позивача, у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано, зокрема, землі лісогосподарського призначення, які у встановленому законом порядку у ДП «Жовтневий лісгосп» не вилучались. Вважає, що Харківська районна державна адміністрація Харківської області при прийнятті вищевказаних розпоряджень в частині відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими, по суті, змінено цільове призначення даних земель, грубо вийшла за межі наданих законом повноважень у сфері земельних та лісових відносин, оскільки розпорядження спірними земельними ділянками не належить до компетенції райдержадміністрації.

10.05.2019 відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що прокурор не надав належних доказів того, що спірні частини земельних ділянок відповідача є державною власністю. Також повідомив, що в матеріалах справи немає доказів того, що спірні частини земельних ділянок відповідача є державною власністю, або, що вони коли-небудь надавались у користування ДП «Жовтневе лісове господарство», а також те, що спірні частини земельних ділянок відповідача отримували цільове призначення, як земельні ділянки лісового фонду. Зауважив, що наданий разом з позовною заявою план лісонасаджень не є планово-картографічним матеріалом лісовпорядкування, оскільки не є затвердженим відповідно до вимог статті 48 Лісового кодексу України. Позбавлення ОСОБА_1 , який добросовісно набув право власності на земельні ділянки, без будь-якої компенсації, становитиме порушення норм європейського законодавства та суперечитиме практиці ЄСПЛ. Наданий разом з позовною заявою план лісонасаджень не має відомостей щодо того на підставі яких правовстановлюючих документів спірна частина земельних ділянок відповідача була визначена як ділянка лісогосподарського призначення. Земельні ділянки відповідача площею 2,0 га та 2,0 га, які ОСОБА_1 набув у власність за договорами купівлі-продажу для ведення особистого селянського господарства згідно з Державною статистичною звітністю на час оформлення купівлі-продажу обліковувались як землі, не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту (шифр рядка 96), сіножаті - 1,3171 га (ст. N 11), зелені насадження загального користування - 0,3843 га (ст. N 56). Щодо строків позовної давності зазначив, що ДП «Жовтневе лісове господарство» є користувачем спірних частин земельних ділянок відповідача, отже саме ця юридична особа, користуючись та обслуговуючи земельні ділянки відповідача могла не тільки довідатись і побачити усі зміні та перетворення, які відбулись за десять років, що минули з моменту приватизації земельних ділянок, проте бачила, але не вважала за потрібне вчиняти будь-яких дій. Вважає факт пропуску позовної давності очевидним, беззаперечним та таким, що підлягає застосуванню.

23.05.2019 відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджувалась та вважала їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки висновок прокурора про бездіяльність позивачів, є штучно створеним фактом. Також зауважила, що посилаючись на незаконність розпоряджень голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 25.11.2009 року та від 07.12.2009 року прокурор не вказує як саме голова Харківської РДА Харківської області мав дізнатись про існування планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Жовтневе лісове господарства» та враховувати їх під час прийняття спірних рішень, а також коли, від кого та на підставі якого розпорядчого акту ДП «Жовтневе лісове господарства» отримало спірні частини земельних ділянок відповідача ОСОБА_1 у постійне користування. Висновок прокурора про те, що у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано, зокрема, землі лісогосподарського призначення, які у встановленому законом порядку у ДП «Жовтневий лісгосп» не вилучались, не підкріплено доказами надання ДП «Жовтневий лісгосп» спірних частин земельних ділянок. Обґрунтовуючи висновок про те, що Харківська районна державна адміністрація Харківської області при прийнятті спірних розпоряджень фактично змінила цільове призначення даних земель, не підкріплено посиланням на відповідний акт визнання спірних земель землями лісогосподарського призначення. Прокурор не заперечує того, що районна державна адміністрація може розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення, якими і обліковувались спірні частини земельних ділянок ОСОБА_1 , однак не надав суду доказів того, що спірні частини земельних ділянок мали цільове призначення, як землі лісогосподарського призначення. Тому висновок прокурора про те, що розпорядження №1898 та №2034 підлягають визнанню незаконними та скасуванню, є необґрунтованим. Щодо витребування майна з підстав, визначених статтею 388 ЦК України, зазначив наступне. За зазначеною статтею право вимоги належить виключно власнику майна. Якщо виходити з того, що спір йде про право власності держави, розміром менш ніж 1,0 га, то таким органом може виступати Кабінет Міністрів України за умови надання суду документів щодо підтвердження права власності. Зазначеного органу серед позивачів немає, тому і вимогу про витребування майна прокурор заявляти не може, оскільки представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. Вважає, що розпочинати судове переслідування громадян, з намаганням позбавити їх права власності, набутого десять років тому без жодної компенсації та з намаганням забрати замість 1,9 га спірної площі 4,0 га площі, де 2,1 га, як землі сільськогосподарського призначення, не є спірними, буде рейдерським захопленням під беззмістовними гаслами захисту прав держави.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів 28.05.2019 надано письмові пояснення, в яких зазначено, що Харківська районна державна адміністрація Харківської області при прийнятті спірних розпоряджень в частині відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими по суті, змінено цільове призначення даних земель, грубо вийшла за межі наданих законом повноважень у сфері земельних та лісових відносин, оскільки розпорядження спірними земельними ділянками не належить до компетенції райдержадміністрації. Просив ухвалити рішення на розсуд суду.

24.09.2019 до суду надійшов відзив представника Харківської районної державної адміністрації на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував з наступних підстав. Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 25.11.2009 № 1898 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 матеріали вибору місця розташування земельних ділянок та надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною орієнтовною площею 6,0000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), які знаходяться за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області. Відповідно до додатку до розпорядження від 25.11.2009 № 1898, громадянам: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,0 га кожному, всього 6,0 га. Пунктом 3.3 розпорядження передбачено, вищезазначеним громадянам розроблені та погоджені згідно з вимогами чинного законодавства проекти землеустрою подати для розгляду до райдержадміністрації. На виконання робіт з проектування одержані технічні завдання Управління Держкомзему у Харківському районі, згідно пункту 3.2 яких, категорія, цільове використання та форма власності земель, за рахунок яких передбачається відвести земельні ділянки це «землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (сіножаті) державної власності для ведення особистого селянського господарства». Проектом землеустрою передбачено відведення земельних ділянок без зміни цільового призначення. Відповідно до Українського класифікатора цільового використання земель (УКЦВЗ) земельні ділянки, що відводяться, належать до земель сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства). У межах строку, передбаченого пунктом 4 розпорядження № 1898 від 25.11.2009, громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Харківської райдержадміністрації були подані розроблені та погоджені відповідно до чинного законодавства проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації від 07.12.2009 року № 2034 громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області передано безоплатно у власність земельні ділянки загальною площею 6,0000 (по 2, 0000 га кожному) за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь для ведення особистого селянського господарства. Розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.11.2009 № 1898 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та розпорядження голови Харківської райдержадміністрації від 07.12.2009 року № 2034 «Про передачу у власність земельних ділянок» були видані на підставі заяв зацікавлених громадян, наданих ними матеріалів та у чіткій відповідності до вимог чинного на той час законодавства України. У Харківської районної державної адміністрації були відсутні підстави для відмови громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Також зауважив, що інформація про те, що зазначені земельні ділянки перебували у постійному користуванні ДП «Жовтневий лісгосп» в районній державній адміністрації відсутня. Вважає набуття права власностіОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на спірні земельні ділянки правомірними. Просив суд взяти до уваги те, що скасування вищевказаних розпоряджень може грубо порушити право власності громадян на земельні ділянки, якими вони володіють вже 10 років, порушивши при цьому справедливий баланс між публічними та приватними інтересами, без виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування, а також враховувати відсутність переконливих доказів в обґрунтування поважної причини пропущення строку позовної давності.

03.10.2019 до суду надійшла відповідь керівника ХМП №6 на відзив Харківської районної державної адміністрації, в якому зазначається, що при прийнятті спірних розпоряджень в частині відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими, по суті, змінено цільове призначення даних земель, Харківська районна державна адміністрація Харківської області грубо вийшла за межі наданих законом повноважень у сфері земельних та лісових відносин, оскільки розпорядження спірними земельними ділянками не належить до компетенції райдержадміністрації. Зауважив, що не підлягають застосуванню строки позовної давності оскільки право ДП «Жовтневий лісгосп» на власність на спірні земельні ділянки продовжує існувати, підлягає захисту, а отже, позовна давність до заявлених позовних вимог не застосовується. Зауважив, що ДП «Жовтневе лісове господарство» та Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства до кінця 2018 року не знали про викладені в позовній заяві порушення. У зв`язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

29.10.2019 відповідач ОСОБА_2 надала суду заперечення на відзив прокурора, в яких зазначила, що застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення повинно базуватись на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки. Вважала заперечення прокурора щодо подання позову в межах строків позовної давності непослідовними , оскільки з одного боку він заперечує пропуск строку позовної давності, а з іншого наполягає на витребуванні майна в будь який час, протягом періоду порушення права власності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.02.2019 вжито заходи забезпечення позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.02.2019 виправлено описку.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.03.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2019 справу прийнято до провадження суддею Савченком Д.М.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2020 узадоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2020 узадоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шевченка Святослава Володимировича про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2020 узадоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шевченка Святослава Володимировича про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовільнити з підстав, викладених у позові.

Представник позивача Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шевченко Святослав Володимирович, в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Надав суду заяву, в якій просив під час ухвалення судом рішення по суті спору питання щодо розподілу судових витрат вирішити окремим рішенням, надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку належним чином повідомлених учасників справи та висловлення ними своєї позиції щодо позовних вимог, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності не з`явившися осіб.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації № 1989 від 25 листопада 2009 року (т. 1, а.с. 23, 24) ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 6,00 га (кожному по 2,00 га) за рахунок земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), які знаходяться за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області.

На підставі вказаного розпорядження голови Харківської РДА на замовлення ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Люботинської міської ради (за межами населеного пункту) Харківського району Харківської області (т. 1, а.с. 26-47).

Висновком Управління Держкомзему у Харківському районі Харківської області від 05.11.2009 № 3712/1 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства без зміни цільового призначення категорії земель ОСОБА_2 на території Люботинської міської ради (за межами населеного пункту) Харківського району при дотриманні наступних умов: використовувати земельні ділянки з дотриманням містобудівних, санітарно-епідеміологічних, екологічних та інших вимог та правил (т. 1, а.с. 29, 30).

Висновком Управління Держкомзему у Харківському районі Харківської області від 05.11.2009 № 3711/1 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства без зміни цільового призначення категорії земель ОСОБА_3 на території Люботинської міської ради (за межами населеного пункту) Харківського району при дотриманні наступних умов: використовувати земельні ділянки з дотриманням містобудівних, санітарно-епідеміологічних, екологічних та інших вимог та правил (т. 1, а.с. 40, 41).

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації № 2034 від 07 грудня 2009 року передано безоплатно у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельні ділянки сіножатей площею 2,00 га кожній, ОСОБА_6 земельну ділянку пасовищ площею 2,00 га, загальною площею 6,00 га, за рахунок земель запасу, сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, які розташовані за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 49-51).

На підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 07 грудня 2009 року № 2034 ОСОБА_2 видано Державний акт від 11 лютого 2010 року на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:012:0001 площею 2,0000 га на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 53).

На підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 07 грудня 2009 року № 2034 ОСОБА_3 видано Державний акт від 11 лютого 2010 року на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :30:012:0002 площею 2,0000 га на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області (за межами населеного пункту) для ведення особистого селянського господарства (т. 1, а.с. 54).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельних ділянок кадастровий номер :30:012:0001 та :30:012:0002 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право власності, виданих 21.03.2013 реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області (т. 1, а.с. 55, 56).

Листом від 21.11.2018 № 02-07/1072 ДП «Жовтневе лісове господарство» проінформувало Харківську місцеву прокуратуру № 6 про те, що згідно з матеріалами лісовпорядкування 2006 року земельна ділянка з кадастровим номером :30:012:0002 загальною площею 2,00 га майже повністю знаходиться в кварталі 83 та лише має частковий перетин з лісогосподарськими землями ДП «Жовтневий лісгосп» Люботинського лісництва квартал 4 виділ 7 і 8. Акти на право постійного користування землями лісогосподарського призначення кварталів 83 і 4 Люботинського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп» відсутні. Підставою для користування лісогосподарськими землями є матеріали лісовпорядкування згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, а саме планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Під час базового лісовпорядкування, яке було проведене в 2006 році Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» Львівської державної лісовпорядної експедиції розроблені планово-картографічні матеріали лісовпорядкування ДП «Жовтневий лісгосп»: плани лісонасаджень в масштабі 1: НОМЕР_4 та планшети в масштабі 1:10000. Також у листі повідомлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :30:012:0001 та :30:012:0002 у встановленому чинним законодавством порядку з постійного користування ДП «Жовтневий лісгосп» не вилучались, жодних погоджень щодо відведення даних земель у власність громадянам і підприємствам ДП «Жовтневий лісгосп» не надавало (т. 1, а.с. 58-60).

Згідно з Планом лісонасаджень Люботинського лісництва ДП «Жовтневе ЛГ» Харківської області Лісовпорядкування 2006 року М 1:25000 загальною площею 4428 га земельні ділянки з кадастровими номерами :30:012:0001 та :30:012:0002 знаходяться в межах лісового фонду ДП «Жовтневий ЛГ» Люботинське лісництво АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 61-63).

З листа ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» № 437 від 05 жовтня 2018 року (т. 1, а.с. 68), адресованого керівнику Харківської місцевої прокуратури № 6, убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :30:012:0001 має перетин з межами кварталу 83 Люботинського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп», площа перетину становить приблизно 0,7950 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :30:012:0002 має перетин з межами кварталу 4 і 83 Люботинського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп», площа перетину з кв. 83 становить приблизно 0,8838 га, а з кв. 4 0,2445 га.

Вказані дані підтверджуються Схемою перетину меж земельних ділянок (т. 1, а.с. 69).

Листами від 01.02.2019 Харківською місцевою прокуратурою № 6 повідомлено в.о. директора Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» Діденка Д ОСОБА_8 та начальника Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_9 в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :30:012:0001 площею 2,00 га та :30:012:0002 площею 2,00 га мають перетин із землями лісогосподарського призначення ДП «Жовтневий лісгосп» Люботинського лісництва квартали 83 (виділ 1) та 4 (виділ 7 та 8). Враховуючи факт бездіяльності органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, місцева прокуратура має намір звернутися з позовною заявою до Харківського районного суду Харківської області з метою захисту інтересів держави в особі ДП «Жовтневий лісгосп» та управління за вказаним фактом (т. 1, а.с. 79-84).

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Право постійного користування лісами в Україні врегульовано статтею 17 Лісового кодексу України, згідно з якою (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження факту накладання (перетинання) спірних земельних ділянок із землями, що перебувають у постійному користуванні ДП «Жовтневий лісгосп», прокурором надано наступні докази:

-листи ДП «Жовтневе лісове господарство» від 22.10.2018 та від 21.11.2018;

-план лісонасаджень Люботинського лісництва ДП «Жовтневий ЛГ»;

-лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 05.10.2018 зі схемою перетину меж земельних ділянок.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд виходить з наступного.

Як убачається з листів ДП «Жовтневе лісове господарство» від 22.10.2018 та від 21.11.2018, спірні земельні ділянки мають перетин з лісогосподарськими землями ДП «Жовтневий лісгосп» Люботинського лісництва квартал 4 виділи 7 і 8.

При цьому конкретних координат на місцевості та розміру (площі) цього перетину вказані листи не містять.

Згідно з листом ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 05.10.2018, земельна ділянка з кадастровим номером :30:012:0001 має перетин з межами кварталу 83 Люботинського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп», площа перетину становить приблизно 0,7950 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :30:012:0002 має перетин з межами кварталу 4 і 83 Люботинського лісництва ДП «Жовтневий лісгосп», площа перетину з кв. 83 становить приблизно 0,8838 га, а з кв. 4 0,2445 га.

При цьому конкретних координат на місцевості на підтвердження перетину земельних ділянок лист не містить, площа перетину зазначена приблизно.

Стороною відповідачів заперечується факт перебування спірних земельних ділянок у постійному користуванні ДП «Жовтневий лісгосп».

Суд зазначає, що дійсне існування перетинів спірних земельних ділянок із землями лісового фонду не доведено прокурором належними та допустимими доказами, адже подані прокурором витяги з документації лісовпорядкування не містять (на відміну від проектів відведення спірних земельних ділянок відповідачам) даних щодо кадастрових планів відповідних лісових ділянок у їх співвідношенні із спірними земельними ділянками з прив`язкою до координатних точок. Рукописні вставки та штучні комп`ютерні накладення на картах лісовпорядкування в поданих прокурором матеріалах виконані невідомими особами й відображають лише суб`єктивну думку сторони позивача щодо обставин, які входять до предмету доказування по справі.

Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.98 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Згідно з пунктом 6 вказаних Науково-методичних рекомендацій основними завданнями земельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо), та визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

Відповідно до п.п. 6.1.1. Науково-методичних рекомендацій земельно-технічна експертиза вирішує, зокрема питання:

- Який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)?

- Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

Згідно з п.п. 6.1.2. методичних рекомендацій, зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних.

Отже, для достовірного вирішення питання щодо порушення меж або накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою необхідні спеціальні знання та проведення відповідних топографо-геодезичних робіт на місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Водночас прокурором всупереч вимог статті 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування висновку земельно-технічної експертизи зі спірних питань суду не надано.

Суд оцінює критично та відхиляє посилання прокурора на спеціальний характер норм Лісового кодексу України та їх пріоритет перед нормами Земельного кодексу України. Суд зазначає, що відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. Таким чином, порядок надання земельних ділянок у власність чи у користування визначається саме Земельним кодексом України, а норми іншого законодавства (зокрема законодавства про ліси) не повинні йому суперечити, тобто правова регламентація земельних відносин відбувається саме на засадах пріоритету норм земельного законодавства, а не лісового, як зазначається прокурором. Викладене відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанови 16.01.2019 у справі № 372/1593/16-ц та від 30.05.2019 у справі № 922/2598/18).

Суд також зазначає, що прокурор вимагає повернути державі в особі ДП «Жовтневе лісове господарство» дві земельні ділянки загальною площею 4 га, що завідомо перевищує стверджувані прокурором площі перетину. Зазначене суперечить приписами статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд відзначає, що з 2013 року відповідачу ОСОБА_1 належить на праві власності нерухоме майно, яке розташоване на спірних земельних ділянках та збудоване із додержанням встановленого порядку, що доводиться документами про надання права на виконання будівельних робіт та прийняття збудованих об?єктів в експлуатацію. Водночас, оскільки положеннями ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України встановлений принцип єдності правової долі земельної ділянки та розташованої на ній нерухомості за одночасного слідування земельної ділянки за такою нерухомістю (а не навпаки), то з розміщенням на спірній земельній ділянці нерухомого майна відповідна земельна ділянка вже не може бути витребувана у набувача такої нерухомості незалежно від того, чи були первісно допущені порушення під час виділення ділянки. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 27.11.2019 у справі № 461/2328/16-ц та від 26.12.2019 у справі № 364/515/19.

Суд вважає за необхідне також наголосити, що держава в особі ДП «Жовтневе лісове господарство» або органів прокуратури протягом тривалого часу не втручалась у здійснення будівництва на спірних земельних ділянках об?єктів нерухомості, яке здійснювалося відповідачами відкрито та з дотриманням встановленого законом порядку, а також не втручалась у користування відповідачами спірними земельними ділянками. При цьому, виходячи зі змісту та основних вимог до ведення лісового господарства, визначених статтями 63, 64 Лісового кодексу України, суд вважає очевидним, що позивач ДП «Жовтневе лісове господарство» не могло не знати про використання спірних земельних ділянок відповідачами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Суд вважає, що у розглядуваній справі підлягає застосуванню доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Зазначений підхід безпосередньо застосовано у значній кількості судових рішень Верховного Суду, зокрема: постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 237/142/16-ц, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду), від 22.05.2019 у справі № 234/3341/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 522/16323/16-ц, від 17.07.2019 у справі № 626/2681/18, від 07.08.2019 у справі № 496/1561/16-ц, від 18.09.2019 у справі № 626/2490/18, від 02.10.2019 у справі № 365/349/16-ц, від 09.10.2019 у справі № 204/1646/16-ц, від 09.101.2019 у справі № 761/19764/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 686/22924/16-ц, від 20.11.2019 у справі № 705/6141/14-ц, від 04.12.2019 у справі № 535/674/15-ц, від 11.12.2019 у справі № 2-407/11, від 19.12.2019 у справі № 337/4707/17, від 27.12.2019 у справі № 573/595/17, від 09.01.2020 у справі № 645/33/17 тощо.

Таким чином, поведінка позивача ДП «Жовтневе лісове господарство», яке протягом тривалого часу не вживало будь-яких заходів щодо захисту прав, які на його думку, належать позивачу щодо спірних земельних ділянок, є порушенням принципу добросовісності, на якому грунтується доктрина «venire contra factum proprium».

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що оскільки стороною відповідачів заперечується факт накладання (перетинання) спірних земельних ділянок із землями, що перебувають у постійному користуванні ДП «Жовтневе лісове господарство», водночас прокурором не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено належним чином обгрунтованість позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування спірних розпоряджень, визнання недійсними державних актів відповідачів на право власності, витребування земельних ділянок на користь держави та скасування державної реєстрації спірних земельних ділянок за відповідачами, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Стосовно заяви представника відповідача ОСОБА_1 про застосування до вимог прокурора позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд наголошує, що виходячи зі змісту та основних вимог до ведення лісового господарства, визначених статтями 63, 64 ЛК України, позивач ДП «Жовтневе лісове господарство» не могло не знати про використання спірних земельних ділянок відповідачами. Адже обов`язки ДП «Жовтневе лісове господарство» за прямою вказівкою пунктів 1 та 3 ч. 2 ст. 19 та ст. 64 Лісового кодексу України передбачають постійний контроль за станом лісів та використанням лісових ділянок. Водночас будівництво на спірних лісових ділянках здійснювалося відповідачами у 2010-2012 роках відкрито з отриманням усіх необхідних дозвільних документів та належним введенням побудованого об?єкта в експлуатацію.

Таким чином, суд вважає, що ДП «Жовтневе лісове господарство» повинно було дізнатися про ситуацію, що склалася навколо спірних земельних ділянок, та про нових власників і забудовників спірних земельних ділянок не пізніше 2010 року, а не у 2018 році, як помилково стверджує прокурор.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 перебіг позовної давності у справах за позовами прокурорів починається з дати, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Таким чином, прокурором пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом.

Разом з тим відмова у позові з мотивів пропуску позовної давності допускається лише у тому випадку, коли під час розгляду справи буде встановлено, що відповідачем дійсно порушені суб?єктивні цивільні права чи законні інтереси позивача. Натомість під час розгляду спору прокурором та позивачами відповідних порушень закону з боку відповідачів не доведено і обставин, які б свідчили про обгрунтованість позовних вимог прокурора, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне заяву представника відповідача ОСОБА_1 відхилити й доходить висновку про відмову у позові з мотивів недоведеності прокурором порушень чинного законодавства України під час надання спірних земельних ділянок у власність відповідачам і, як наслідок, відсутності порушень прав та законних інтересів позивачів фактом надання відповідачам спірних земельних ділянок.

Керуючись ст.ст. 12, 81,141, 247, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви керівника місцевої прокуратури № 6 Харківської області Яковлева А.С. в інтересах держави в особі Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» та Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, витребування та скасування державної реєстрації земельних ділянок відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Прокурор - керівник Харківської місцевої прокуратури № 6 Яковлев А.С., місце роботи: м.Харків, Григоровське шосе, б.52, в інтересах держави в особі позивачів:

Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство», юридична адреса м. Харків, вул. Серіківська, б. 36, ,

Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства, юридична адреса м. Харків, вул. Пушкінська, б. 86, .

Відповідач 1: Харківська районна державна адміністрація Харківської області, юридична адреса м. Харків, Григорівське шосе, б. 52, .

Відповідач 2: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 3: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач 4: ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідачів: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру юридична адреса м. Київ, вул. Народного ополчення, б. 3, .

Повний текст рішення складено 07.05.2020 року.

Суддя Д.М. Савченко