Справа №359/603/20
Провадження №2/359/1434/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В січні 2020 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 20 листопада 2004 року сторони уклали шлюб. Під час якого у них народились сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_4 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить його задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 визнають позов та не заперечують проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 20 листопада 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Бориспільському МРВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис за №479. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 січня 2020 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_6 . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 4 травня 2005 року, серії НОМЕР_3 від 19 серпня 2011 року (а.с.10-11).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_4 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_4 сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.3). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 20 листопада 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис за №479, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець