Ухвала

12 травня 2020 року

м. Київ

справа № 372/371/19

провадження № 61-2805ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, внесення змін про державну реєстрацію, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача знести межові знаки на вищезазначеній земельній ділянці; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки від 19 травня 2004 року серії КВ № 048180 та серії КВ № 048181, кадастрові номери 322182002:02:010:0056 та 322182002:02:010:0057, які належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Григорівської сільської ради від 20 лютого 2004 року, площею 0,1514 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Григорівської сільської ради по АДРЕСА_2 ; зобов`язати Відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області зареєструвати та внести до Державного земельного кадастру земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.

Обухівський районний суд Київської області рішенням від 12 червня 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 11 грудня 2019 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 червня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення, надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору у розмірі 7 684 грн, і встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 969 заявник отримав вказану ухвалу 03 березня 2020 року.

На виконання вимог вказаної ухвали 13 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи, а також надав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 11 грудня 2019 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови апеляційного суду, оскаржувану постанову апеляційного суду він отримав 18 січня 2020 року, на підтвердження наведеного надано копію супровідного листа апеляційного суду від 14 січня 2020 року та копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 895.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 грудня 2019 року заявник отримав 18 січня 2020 року.

Також, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке обґрунтовано тим, що враховуючи правові висновки, викладі в постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), він як учасник бойових дій на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» звільнений від сплати судового збору, на підтвердження наведеного надано копію посвідчення від 10 липня 2001 року серії НОМЕР_1 .

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № № 14-730цс19) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Враховуючи те, що предметом спору в цій справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача знесення межових знаків на вищезазначеній земельній ділянці; визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки від 19 травня 2004 року серії КВ № 048180 та серії КВ № 048181, кадастрові номери 322182002:02:010:0056 та 322182002:02:010:0057, які належать на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Григорівської сільської ради від 20 лютого 2004 року, площею 0,1514 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Григорівської сільської ради по АДРЕСА_2 ; зобов`язання Відділу в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області зареєструвати та внести до Державного земельного кадастру земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 25 000 грн, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому він не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Отже, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням наведеного, слід продовжити з ініціативи суду ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 24 лютого 2020 року, а саме - заявнику слід надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 7 684 грн, має бути перераховано або внесено за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету -22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055); Символ звітності банку - 207.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев