Справа № 561/199/20
РІШЕННЯ

іменем України

30 квітня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі позивач, банк), діючи через свого представника по довіреності Гребенюк О. С., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 20 лютого 2017 року у розмірі 24 477 грн. 24 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 20 січня 2020 року відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 24 477 грн. 24 коп., з яких 16 628,21 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 20 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредита, 16 608,21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 025,36 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 4181,90 грн., нарахована пеня, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 141,77 грн. процентна складова штрафу за порушення грошового зобов`язання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

За відомостями Зарічненської селищної ради рівненської області у листі № 208 від 16 березня 2020 року (а. с. 41) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою, АДРЕСА_1 та на цю адресу їй надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі разом із матеріалами позовної заяви. Крім того відповідачка повідомлялась про розгляд справи судом шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України". Відзиву на позовну заяву, зустрічний позов, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суду відповідачка не подала, що є підставою у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом із копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 20 лютого 2017 року (а. с. 11) вбачається, що між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, а саме надання кредиту.

У Заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (а. с. 12) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а. с. 13-27).

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 20 січня 2020 року (а. с. 7-10) утворилася заборгованість за кредитним договором, укладеним ОСОБА_1 , загальним розміром 24 477 грн. 24 коп., з яких 16 628,21 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 20 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредита, 16 608,21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 025,36 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 4 181,90 грн., нарахована пеня, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 141,77 грн. процентна складова штрафу за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення штрафів та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20 лютого 2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі в застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 заявлених до стягнення позивачем нарахованої пені та штрафів, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити за недоведеністю.

Розглядаючи позовні вимоги в іншій частині судом встановлено, що згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 20 січня 2020 року у відповідача наявна заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 16 608 грн. 21 коп., а також 2 025, 36 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

З огляду на викладене, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вбачає підстави для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 16 608 грн. 21 коп., а також 2 025, 36 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 600 грн. 17 коп. (18 633,57 х 2 102, 00 / 24 477,24).

Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором від 20 лютого 2017 року у розмірі 18 633 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривень 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК судові витрати у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 17 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Дідик