ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1680/19
Провадження № 22-ц/4820/797/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р. С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року, суддя Стефанишин С.Л., у справі за позовом Київського національного торгівельно-економічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на навчання,

встановив:

У січні 2019 року Київський національний університет імені Тараса Шевченка (далі КНТЕУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , (на сьогодні прізвище змінено на ОСОБА_3 ), про відшкодування збитків, завданих у зв`язку з витратами на навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 01.11.2014 року по 01.11.2017 рік на загальну суму 69729, 31 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що наказом КНТЕУ № 2933 від 31.10.2014 року ОСОБА_2 з 01.11.2014 року зарахована до аспірантури КНТЕУ за спеціальністю 05.18.15 «Товарознавство харчових продуктів» з відривом від виробництва за державним замовленням. 05.11.2020 року між КНТЕУ в особі проректора з наукової роботи ОСОБА_4 С ОСОБА_5 В ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено угоду №16/14ад про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, термін навчання якої складав з 01.11.2014 року по 01.11.2017 року. На засіданні вченої ради КНТЕУ від 25.12.2014 року затверджено тему дисертаційної роботи ОСОБА_2 та її індивідуальний план роботи.

Наказом КНТЕУ № 3334 від 31.10.2016 року на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.09.2016 року відповідно до Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти, затвердженого наказом МОН та МОЗ від 06.06.1996 № 191/1, останній надана відпустка на період з 01.11.2016 року по 31.10.2017 рік.

Разом з тим, аспірант після закінчення академічної відпустки до відділу аспірантури та докторантури КНТЕУ не з`явилася, до занять не приступила та втратила зв`язок з кафедрою, у зв`язку із чим 14.11.2017 року на засіданні кафедри та 22.11.2017 року на засіданні факультету ОСОБА_2 було рекомендовано до відрахування з аспірантури КНТЕУ як таку, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Постановою вченої ради КНТЕУ від 30.11.2017 року ОСОБА_2 відраховано з аспірантури КНТЕУ. На підставі вказаних рішень наказом КНТЕУ № 4144 від 01.12.2017 року відповідач відрахована з аспірантури КНТЕУ з 31.10.2017 року як така, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. У зв`язку із тим, що фактична відмова ОСОБА_2 від продовження навчання призвела до невиконання останньою індивідуального плану роботи без поважних причин, КНТЕУ просив відшкодувати заподіяні йому збитки, що полягають у понесених витратах на навчання ОСОБА_2 , які в загальній сумі склали 69729, 1 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КНТЕУ витрати за навчання в аспірантурі за період з 01.11.2014 року по 01.11.2017 рік на загальну суму 69729 грн. 31 коп. та 1762 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги зазначила, що в жодному із наведених позивачем у позовній заяві нормативно-правових актів не зазначено такої підстави для відрахування як неповернення аспіранта до занять після закінчення академічної відпустки, що в свою чергу виключає наявність правової підстави для стягнення вартості витрат на навчання аспіранта. Також вказала, що КНТЕУ не є власником бюджетних коштів, відтак він не є належним позивачем у даній справі, оскільки не наділений повноваженнями щодо стягнення бюджетних коштів на свою користь. Позивачем не надано суду первинних фінансових документів, що підтверджують розрахунок витрат на навчання та які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2014 року між Київським національним торговельно-економічним університетом в особі проректора з наукової роботи ОСОБА_4 С.В. та ОСОБА_2 укладено угоду №16/14ад про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін навчання останньої згідно угоди складав з 01.11.2014 року до 01.11.2017 року.

На засіданні вченої ради КНТЕУ від 25.12.2014 було затверджено тему дисертаційної роботи ОСОБА_2 та індивідуальний план роботи аспіранта. Вона успішно виконала індивідуальний план за 2014/2015 роки та перше півріччя 2015/2016 навчальних років, що підтверджується витягами з протоколів засідань вченої ради факультету.

28.09.2016 року ОСОБА_2 звернулась до КНТЕУ із заявою про надання академічної відпустки за сімейними обставинами.

Наказом КНТЕУ № 3334 від 31.10.2016 року відповідачу надана відпустка на строк з 01.11.2016 року по 31.10.2017 рік на підставі заяви та Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти, затвердженого наказом МОН та МОЗ від 06.06.1996 № 191/1.

На засіданні кафедри 14.11.2017 року та засіданні факультету від 22.11.2017 року ОСОБА_2 була рекомендована до відрахування з аспірантури КНТЕУ як така, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Постановою вченої ради КНТЕУ від 30.11.2017 року постановлено відрахувати останню з аспірантури.

На підставі зазначених рішень наказом КНТЕУ № 4144 від 01.12.2017 року відповідач відрахована з аспірантури КНТЕУ з 31.10.2017 року як така, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відмова від продовження навчання призвела до невиконання аспірантом ОСОБА_2 індивідуального плану роботи без поважних причин, а саме, не була подана та не проведено захист дисертаційної роботи, тим самим не виконано індивідуальний план роботи над дисертацією. Суд також вказав, що позивач порушила умови угоди, укладеної з КНТЕУ про підготовку аспіранта за цільовим призначенням за рахунок державного замовлення, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (постанова Кабміну № 309 від 01.03.1999), Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ. При цьому відповідач не оскаржила рішення позивача, яким вирішено питання про відрахування її з аспірантури.

Висновок суду є обґрунтованим з огляду на наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 Цивільного кодексу України є серед іншого відшкодування збитків.

Як вбачається із наказу від 31.10.2014 року, №2933, ОСОБА_2 з 01.11.2014 року зарахована до аспірантури КНТЕУ з терміном навчання до 01.11.2018 року (а.с. 16-17).

Згідно угоди про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення від 05.11.2014 року за №16/14-ад (далі - Угода) КНТЕУ здійснює підготовку ОСОБА_2 на денній формі навчання терміном до 01.11.2017 року (а.с. 18-19).

Згідно п. 3.1 даної Угоди аспірант зобов`язаний дотримуватись всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ, виконувати накази ректора. Відповідно до п. 3.3. та 3.4. цієї Угоди аспірант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи аспіранта та звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету (а.с. 18).

Згідно пп. 4 п. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ від 01.03.1999 року (з 01.01.2019 року втратив чинність, діяв на час виникнення спірних правовідносин), аспірант або докторант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика.

До терміну навчання в аспірантурі або перебування в докторантурі не включається період хвороби (тривалістю понад один місяць), знаходження у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також відсутність з інших поважних причин, передбачених законодавством України. Вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи оцінює обставини, що виключили можливість працювати над дисертацією, і визначає термін, на який продовжується навчання в аспірантурі або докторантурі (як правило, не більше одного року) (п. 19 Положення).

Згідно з витягом з протоколу №4 засідання вченої ради КНТЕУ від 25.12.2014 року ОСОБА_2 затверджено тему дисертаційної роботи за обраною нею спеціальністю (а.с. 20). На підставі затвердженого індивідуального плану роботи аспіранта ОСОБА_2 термін подання дисертації на кафедру визначено 2017 рік та встановлено строк навчального плану підготовки з іноземної мови, філософії та інших предметів (а.с. 21-29).

28.09.2016 року ОСОБА_2 подано ректору КНТЕУ заяву про надання академічної відпустки з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року у зв`язку із сімейними обставинами (а.с. 31). 31.10.2016 року наказом проректора КНТЕУ А.А. Мазаракі аспіранту ОСОБА_2 надано вказану відпустку на відповідний термін (а.с. 34).

Як вбачається зі змісту витягу з протоколу № 8 засідання вченої ради економічного факультету Київського національного КНТЕУ імені Тараса Шевченка від 30.11.2017 року, прийнято рішення про відрахування як такої, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки ОСОБА_2 , аспірантку 2 року денної форми навчання за державним замовленням. (а.с. 37).

Наказом ректора Київського національного КНТЕУ імені Тараса Шевченка від 01.12.2017 року № 4144 ОСОБА_2 , аспірантку 2 року денної форми навчання за державним замовленням відраховано з 31.10.2017 року як таку, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки із відшкодуванням вартості навчання (а.с. 38).

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) программою, 2) власне бажання, 3) переведення до іншого навчального закладу, 4) невиконання індивідуального навчального плану, 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.

Відповідно до п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.07.1996 року N 245, студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Пунктом 4.1 Угоди встановлено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання.

Згідно з п. 6.17. Правил внутрішнього трудового розпорядку КНТЕУ у разі неможливості з`явитися на заняття з поважних причин студент повинен напередодні або у день неявки повідомити про це деканат та старосту групи, які письмово фіксують про це повідомлення у спеціальній книзі обліку.

У разі неявки на заняття без поважних причин протягом 24 навчальних годин студент може бути відрахований із Університету за поданням декана відповідного факультету погодженим з профспілковим комітетом Профспілки працівників і студентів КНТЕУ та радою студентського самоврядування (п. 6.20 Правил).

Також відповідно до п. 8.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНТЕУ особи, що навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані: за невиконання навчального плану, за порушення умов договору (контракту), укладеного між Університетом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання, за академічну неуспішність, за порушення навчальної дисципліни і даних Правил.

Пункт 3.7 Угоди встановив обов`язок аспіранта відшкодувати вартість навчання в аспірантурі відповідно п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно з розрахунком КНТЕУ у разі відрахування з причин передбачених п.4.1 цієї Угоди.

Відповідно до п. 22 Положення, аспірант або докторант може бути відрахований з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 з 01.11.2017 року до занять не приступила, про хід виконання нею індивідуального плану та написання дисертації на засіданні кафедри після закінчення академічної відпустки не доповіла, колегія суддів доходить висновку, що відрахування відповідача з навчального закладу проведено законно.

Доводи апелянта про те, що саме на КНТЕУ покладено обов`язок забезпечити розробку індивідуального плану аспіранта та його навчання за даним планом є необґрунтованими та матеріалами справи не підтверджується.

Згідно статуту Київського національного торговельно-економічного університету він заснований на державній формі власності.

Пунктом 7.5. статуту КНТЕУ визначено, що фінансування КНТЕУ здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

Відповідно до пункту 2.3 Угоди від 5.11.2014 року КНТЕУ зобов`язався здійснювати виплату ОСОБА_1 державної стипендії відповідно до чинного законодавства у разі зарахування на навчання з відривом від виробництва.

Згідно додатку до наказу КНТЕУ від 01.12.2017 року №4144 витратами за навчання ОСОБА_2 в аспірантурі є 11987,24 грн. за КЕКВ 2110 «Оплата праці», 3576,02 грн. за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці», 2533,55 грн. за КЕКВ 2200, 3110, 3120, 3130 «ЗагальноКНТЕУські витрати» та 51632,50 грн. КЕКВ 2720 «Стипендії», що разом в загальній сумі складає 69729,31 грн. (а.с. 49).

У подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки аспіранта КНТЕУ відраховано з аспірантури за невиконання останнім індивідуального плану, рішень КНТЕУ, яким вирішено питання про його відрахування з аспірантури в установленому порядку аспірант не оскаржив, на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди в розмірі, заявленому позивачем і розрахованому, виходячи із встановленого бюджетною програмою за відповідний період суми середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, і який аспірантом не спростовано (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 755/7554/18-ц).

У даній справі відповідачем ОСОБА_1 заявлені університетом витрати на її підготовку, що зазначені у додатку до наказу КНТЕУ від 01.12.2017 року №4144, не спростовано, посилання відповідача на відсутність первинних фінансових документів саме по собі не може слугувати підставою для висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог, відтак відповідні витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату стипендії та інших витрат, понесених КНТЕУ на навчання ОСОБА_6 , у зв`язку з не виконанням нею своїх зобов`язань за угодою та відрахуванням із начального закладу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, що мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених у оскаржуваному рішенні не спростовують, відтак підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 травня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова