Провадження № 2/205/324/20
03 квітня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,
27 грудня 2019 року Правобережне УСЗН Дніпровської міської ради звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку.
Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідача 22 грудня 2015 року було взято на облік Правобережним управлінням соцзахисту населення Дніпровської міськради як внутрішньо переміщену особу. 05 січня 2017 року вона звернулася до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 30 січня 2017 року ОСОБА_1 була призначена щомісячна допомога у період з 05 січня 2017 року по 04 липня 2017 рок у розмірі 884 гривень щомісячно. Відповідач зверталася до позивача із заявами на отримання допомоги також 04 липня 2017 року, 05 січня 2018 року, 05 липня 2018 року та 04 січня 2019 року, за результатами розгляду яких їй щоразу призначалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За результатами проведеної 04 січня 2019 року вибіркової перевірки даних, наданих ОСОБА_1 , було встановлено, що будь-якої інформації про наявність житла, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення АТО та відповідного акту технічного стану відповідачем надано не було. Також, з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інспекторами позивача було встановлено наявність у відповідача на праві власності, яке зареєстровано у встановленому законом порядку 18 жовтня 2006 року, нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . При зверненні до управління для призначення соціальної допомоги 05 січня 2017 року ОСОБА_1 приховала даний факт. Надання відповідачем недостовірних відомостей вплинуло на отримання нею права на призначення адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Таким чином, відповідачеві було виплачено надмірно бюджетні кошти за період з 05 січня 2017 року по 04 січня 2019 року у розмірі 22 551 гривні 87 коп. У добровільному порядку відповідач кошти не повернула. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на його користь 22 551 гривні 87 коп., а також судові витрати. Представник позивача у своїй заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
05 січня 2017 року відповідач звернулася до Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради із заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 11).
На підставі цієї заяви позивачем прийнято рішення від 01 лютого 2017 року про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги з 05 січня 2017 року по 04 липня 2017 року у розмірі 884 гривень 00 коп. щомісячно (а.с. 13).
З відповідними заявами ОСОБА_1 про призначення їй щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг зверталася до управління 04 липня 2017 року, 05 січня 2018 року, 05 липня 2018 року та 04 січня 2019 року (а.с. 14, 16, 18, 20).
Рішеннями позивача від 28 липня 2017 року та 25 січня 2018 року відповідачеві було призначено допомогу у розмірі 884 гривень 00 коп. (а.с. 15, 17), а розпорядженням на перерахунок допомоги відповідачеві встановлено розмір допомоги у розмірі 1 000 гривень від 08 лютого 2018 року (а.с. 17), яка призначена на період з 20 січня 2018 року і по 04 січня 2019 року (а.с. 19).

04 січня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради було встановлено, що на підставі договору дарування від 01 листопада 2002 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є власницею домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

Повідомленням Управління соціального захисту населення Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, відповідно до протоколу № 13/2 08 лютого 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні допомоги (а.с. 25).

Повідомленням № 21/110 від 01 квітня 2019 року відповідачеві повідомлено про припинення права надання соціальної допомоги та про обов`язок повернути переплачені кошти у розмірі 22 552 гривень 87 коп. (а.с. 26).

Листами від 29 травня 2019 року та 20 грудня 2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про повернення надмірно сплаченої допомоги у розмірі 22 552 гривень 87 коп., які відповідачем сплачено не було (а.с. 27, 28).

Відповідно до розрахунку надмірно виплачених коштів, наданого позивачем, розмір надмірно виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям склав 22 551 гривню 87 коп. (а.с. 29).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права у пошуку та возз`єднанні членів сімей, які втратили зв`язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров`я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено.

Пунктом 2 Порядку про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 11 зазначеного Порядку передбачено обов`язок уповноваженого представника сім`ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 12 вказаного Порядку виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органам факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні для призначення адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 була повідомлена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначених допомог та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. В заявах про призначення соціальної допомоги відповідач власноруч ставила свій підпис під зазначеними попередженнями, тобто усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне відповідальність згідно з чинним законодавством України, та одночасно дала згоду на збір інформації про сім`ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 при зверненні із заявою про призначення їй адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було приховано факт перебування у її власності домоволодіння АДРЕСА_1 , тому відповідачеві було призначено виплату допомоги, що мало наслідком незаконне отримання державної соціальної допомоги у розмірі 22 551 гривні 87 коп., яка підлягає поверненню до бюджету, а позовні вимоги задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 921 гривні 00 коп. (а.с. 1) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265, ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49068, м. Дніпро, вул. Трудова, буд. 1-а) незаконно отриману адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 05 січня 2017 року по 04 січня 2019 року у розмірі 22 551 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна) гривні 87 коп., а також судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривні, а всього 24 472 (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят дві) гривні 87 коп.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: