Справа № 214/7577/18
2/214/1104/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 травня 2020 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди, третя особа Державне підприємство «Кривбаспромводопостачання», -
Ухвалою суду від 13.05.2020 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», та закрито провадження у справі в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».
Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач до суду також не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся, заяв не надав, про причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, до суду не з`явився, заяв не надав.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача судуважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом установлено наступне.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 належить автомобіль «Mitsubishi Lancer X 2.0і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.10).
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП за участю керованого ним автомобіля «Peugeot Partner», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобіля «Mitsubishi Lancer X 2.0і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного позивачеві, яка відбулась 22.08.2018 року та на відповідача накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.11).
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №240/18 від 29.08.2018 року, проведеного за заявою ОСОБА_1 , сума матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля «Mitsubishi Lancer X 2.0і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 7504 грн. 73 коп. (а.с.12-31).
Позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження сплачено 2000 грн. (а.с.32).
Згідно полісу АК №8743713 автомобіль «Peugeot Partner», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ДП «Кривбаспромводопостачання», 18.05.2018 року було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Поліс діє до 17.05.2019 року включно (а.с.87).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Так, згідно наданих позивачем доказів, судом установлено наявність завдання їй майнової шкоди з вини ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Умовами п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Таким чином, в ідеальному значенні франшиза це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку.
Так, згідно наявного в матеріалах справи полісу АК №8743713, автомобіль «Peugeot Partner», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ДП «Кривбаспромводопостачання», 18.05.2018 року було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». При цьому, згідно цього ж полісу сума франшизи складає нуль гривен, тобто полісом, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Peugeot Partner», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплата суми франшизи не передбачена.
Враховуючи викладене, суд уважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача франшизи у розмірі 1000 грн. необґрунтованими та не доведеними належними доказами, відтак у їх задоволенні слід відмовити.
Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 2000 грн. у якості відшкодування вартості послуг з проведення автотоварознавчого дослідження, то в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки такі витрати є матеріальною шкодою в розумінні ст.ст. 1166, 1187 ЦК України.
Стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача суми моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пункти 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Що в свою черго також кореспондується із роз`ясненнями, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.
Так, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2018 року встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_3 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача, повністю підтверджується належними доказами.
Суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок пошкодження транспортного засобу вона зазнала страждання та стрес. Крім того, позивач змушена була змінити звичний ритм життя, витрачати час для звернень до суду, страхової компанії, необхідністю проведення оцінки пошкодженого майна та відновлення пошкодженого транспортного засобу.
Отже, враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд частково задовольняє вимоги про стягнення моральної шкоди та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн. Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до її збагачення, при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію.
Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.40).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) відшкодування вартості послуг з проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн. та судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.