УХВАЛА

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 761/20305/16-ц

провадження № 61-33671св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Білич І. М., Вербової І. М., Поліщук Н. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири. Відповідач є його братом, який зареєстрований та проживає без згоди позивача у вказаній квартирі. Відповідач перешкоджає у користуванні та володінні квартирою, зловживає спиртними напоями, не сплачує комунальні послуги.

Посилаючись на те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності та користуватися квартирою та з урахуванням викладеного, позивач просив суд усунути йому перешкоди у володінні та користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого

2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 .

У частині позовних вимог про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку відмовлено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є членом сім`ї позивача, користується спірною квартирою без відповідної на це підстави, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права користування та розпорядження нерухомим майном.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що будучи членом сім`ї колишнього власника (матері) відповідач набув сервітутного права користування цим житлом за фактом набуття статусу члена його сім`ї. Цей сервітут виникає на житло, яке є власністю певної фізичної особи. Право членів сім`ї власника житла на користування ним є особистим сервітутом, який встановлюється фактом визнання певних осіб членами сім`ї власника. Оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що мати відповідача, яка була власником спірної квартири до 2015 року не визнавала за своїм сином (відповідачам) право користування квартирою, тому припинення права користування відповідачем спірним житлом не може бути здійснено за положеннями статей 64, 156 ЖК України, статті 405 ЦК України так як ці норми на спірні правовідносини не поширюються. Право відповідача на користування спірною квартирою підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України, проте такі вимоги позивачем не були заявлені.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що із припиненням права власності попереднього власника на спірну квартиру, членом якої був відповідач, припинилось і право відповідача користуватися житлом. Відповідач не є членом сім`ї позивача. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неналежним чином дослідив надані докази у їх сукупності, у зв`язку із чим

неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 447/455/17-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання припиненим права користування житлом та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року.

Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № № 447/455/17-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 761/20305/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 761/20305/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 447/455/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун