Номер провадження 2/243/1331/2020
Номер справи 243/2760/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі територіального підрозділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

вимоги позивача: про скасування арешту рухомого майна,

учасники справи: не з?явились,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. 24 березня 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування арешту рухомого майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.03.2017 р. він керував автомобілем ЗАЗ Daewoo Lanos та здійснив зіткнення з іншим автомобілем, внаслідок ДТП ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. За зазначеним фактом було розпочате кримінальне провадження. Під час досудового розслідування на належний йому автомобіль було накладено арешт.

Вироком суду від 29.08.2017 р. його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, вирішені цивільні позови потерпілих, арешт, накладений на автомобіль, скасовано не було. Після набрання вироком суд законної сили ОСОБА_4 звернулася до Слов`янського міськрайонного ВДВС, було розпочато виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 32921,86 грн. 12.02.2020 р. зазначене виконавче провадження було закрито у зв`язку з повним фактичним виконанням, винесено постанову про припинення розшуку майна боржника.

Однак, до теперішнього часу арешт на автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування кримінального провадження, не знятий, чим порушується його право. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд зняти арешт з належного йому автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді від 28.03.2017 р. за клопотанням слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

2. Позивач ОСОБА_1 надав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

3.Представник позивача адвокат Овчаренко О.О., який діє на підставі ордеру серії ДН № 111200 від 24.03.2020 р., надав суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачів.

4.Представник позивача адвокат Овчаренко О.О. та позивач ОСОБА_1 не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надали заяви про розгляд справи без їх участі, по наданим письмовим доказам, позовні вимоги просили задовольнити.

5.Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що проти задоволення позовних вимог заперечень не мають.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

6.Ухвалою суду від 25.03.2020 р. клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було задоволено, спрощене позовне провадження у зазначеній цивільній справі було відкрито, справа призначена до судового розгляду.

7.Ухвалою суду від 15.04.2020 р. клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідачів було задоволено, до участі у справі залучено співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

8.Відповідачі ГУНП в Донецькій області та ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

9.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

10.Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 НОМЕР_2 ОСОБА_1 належить транспортний засіб марки ЗАЗ-Daewoo, модель Lanos, державний номер НОМЕР_3 , 2002 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 (а.с.9).

11.Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2017 р. у кримінальному провадженні № 0000816 від 21.03.2017, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. Відповідно до вимог ст.ст.75,76 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7954,91 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 821,33 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7247,60 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 544,16 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 22132,53 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 789,33 грн., накладений ухвалою суду від 28.03.2017 р. арешт на автомобіль ЗАЗ Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3 , залишено без змін (а.с.10-15).

12.За відомостями Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 11.03.2020 р., наданими на запит адвоката, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 55049718 за виконавчим листом № 1-кп/243/566/2017 від 19.10.2017, виданим Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 ан користь ОСОБА_4 боргу у сумі 32921,86 грн. 12.02.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження (фактичне повне виконання рішення) та виконавчий документ повернуто до суду, який його видав. На виконанні Слов`янського міськрайонного відділу ДВС виконавчих документів, де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває (а.с.22).

13.Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2020 р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/243/566/2017 від 19.10.2017 р., виданого Слов`янським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 32921,86 грн. Закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. З мотивувальної частини постанови вбачається, що державним виконавцем встановлено фактичне повне виконання рішення (а.с.23).

14.Постановою державного виконавця від 12.02.2020 р. у виконавчому провадженні № 55049718 припинено розшук майна боржника, який оголошено відповідно до постанови Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення розшуку майна боржника від 14.03.2019: ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 . З мотивувальної частини постанови вбачається, що встановлено фактичне виконання рішення (а.с.26).

15.Як вбачається з тесту ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.03.2017 р. у кримінальному провадженні № 0000816 від 21.03.2017, роздрукованого з Єдиного державного реєстру судових рішень, на автомобіль накладено арешт, оскільки встановлено, що зазначене майно може бути використане в подальшому з метою забезпечення відшкодування завданої матеріальної шкоди (а.с.18-21).

V. Оцінка суду.

16. За вимогами частини першої статті 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

17. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

18.На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

19.Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (частина третя статті 174 КПК України).

Разом із цим, вищенаведеними положеннями статті 174 КПК України врегульовано порядок скасування арешту майна виключно під час досудового розслідування або судового провадження у кримінальній справі.

20.З наданих позивачем і досліджених судом доказів вбачається, що кримінальне провадження № 0000816 від 21.03.2017 було розглянуто судом, ухвалено обвинувальний вирок і у зв`язку з тим, що судом було вирішено цивільні позови потерпілих, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який було накладено з метою відшкодування заподіяної шкоди, залишено без змін. Тобто, чинним КПК України не передбачено вирішення питання про скасування арешту майна у розглянутому кримінальному провадженні, зазначене питання також не може бути вирішено в порядку виконання вироку.

21.Підставою подання позову у цій справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної частиною першою статті 317 ЦК України, - права розпорядження своїм майном.

22.Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo, модель Lanos, державний номер НОМЕР_3 , 2002 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 , є позивач по справі ОСОБА_1 .

23.Арешт на транспортний засіб, належний ОСОБА_1 , був накладений з метою забезпечення відшкодування ним спричиненої шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. За відомостями Слов`янського міськрайонного ВДВС виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу, закінчене у зв`язку із повним фактичним виконанням. Виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на виконанні не перебувають.

24.Отже, після прийняття процесуального рішення про закінчення виконавчого провадження арешт майна, застосований у кримінальному провадженні як засіб його забезпечення, втратив відповідну концептуальну властивість. Після фактичного виконання та стягнення з позивача грошових коштів на користь потерпілої у кримінальному провадженні (відповідача ОСОБА_4 ) арешт майна став публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

25.Проаналізувавши представлені сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що на момент звернення до суду із зазначеним позовом виконавче провадження про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, вже було закінчено постановою від 12.02.2020 р. у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно з виконавчим документом, цією постановою вирішено зняти арешт з майна ОСОБА_1 , а жодних відомостей про наявність будь-яких інших виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Слов`янським міськрайонним ВДВС не надано, тому арешт, накладений на транспортний засіб ОСОБА_1 ухвалою слідчого судді від 28.03.2017 р. підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі територіального підрозділу Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про скасування арешту рухомого майна, задовольнити.

2.Зняти арешт з транспортного засобу марки ЗАЗ-Daewoo, модель Lanos, державний номер НОМЕР_3 , 2002 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 28 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000816 від 21.03.2017 р. (справа № 243/2868/17, провадження № 1-кс/243/256/2017).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Перебіг процесуального строку на оскарження рішення починається у день, наступний після закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв