Справа № 523/2931/20
Провадження №2/523/2332/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,-

Установив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 липня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №877, був зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме з 26 січня 2020 року. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами. (а.с. 34).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, представник відповідача, адвокат Тавлуй О. В. надала на адресу суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутності відповідача, ОСОБА_6 позов визнав та просив розірвати шлюб між сторонами. (а.с. 35).

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Викладене позивачем підтверджується:

- свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами від 20 липня 2007 року, актовий запис №877. (а.с. 22).

- свідоцтвами про народження доньок, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.11,12,14).

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , носить формальний характер і підлягає розірванню.

В частині стягнення судового збору та компенсації витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

П.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із угодою про надання правової допомоги від 03.02.2020 року та додаткової угоди, детального опису робіт (надання послуг) (а.с.17-21), ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень, однак частину правничих послуг адвокат Адабаш С. А. фактично не надала (участі в судових засіданнях адвокат не приймала), тому суд вважає за можливе компенсувати частину витрат на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень, що на думку суду буде розумно та справедливо.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 420 грн. 40 коп. судового збору, оскільки позов задоволено частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 200, 206, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 20 липня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №877, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі - 2500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати по сплаті судового збору у розмірі - 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 травня 2020 року.

Суддя