Провадження 22-ц/812/840/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді- Бондаренко Т.З.,

суддів- Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Миколаєві цивільну №484/600/20 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Маржиної Т.В., в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 березня 2020 року призначено сторонам строк для примирення до 23 вересня 2020 року, провадження зупинено до закінчення строку для примирення.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при винесені ухвали не було дотримано принципу неупередженості та балансу інтересів сторін, не було з`ясовано необхідність надання терміну для примирення у обох сторін по справі, тобто вбачається невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачка навмисно наполягає на збереженні шлюбу, оскільки позивач, як учасник бойових дій має пільги щодо сплати за користування послугами за житло.

На думку позивача, ухвала суду першої інстанції порушує його права на доступ до справедливого суду, оскільки в ухвалі зазначено, що вона підлягає оскарженню в частині зупинення провадження по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 19 лютого 2020 року звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 3).

Позивач зазначав, що в шлюбі перебував з відповідачкою з 1993 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, в органах РАЦСу остання розірвати шлюб відмовляється, шлюбні відносини припинили через взаємні сварки, вісім місяців проживають окремо.

06 березня 2020 року відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про надання строку на примирення достатнього для налагодження сімейних стосунків з метою збереження сім`ї, оскільки вона не згодна з розірванням шлюбу через відсутність для цього підстав.

Задовольняючи заяву відповідачки про надання строку для примирення та зупиняючи провадження по справі до закінчення строку для примирення, а саме на 6 місяців, суд першої інстанції виходив з того, що примирення подружжя не суперечитиме моральним засадам суспільства, врахував той факт, що відповідачка вважає можливим збереження сім`ї, наполягає на можливості примирення та налагодження подружніх відносин.

Дійшовши висновку про наявність підстав для надання сторонам у справі строку на примирення, районний суд зупинив провадження у справі до закінчення цього строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Задовольняючи заяву відповідачки ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу, наполягає на вжитті заходів щодо примирення подружжя. Обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить моральним засадам суспільства, судом не встановлено.

Строк наданий судом для примирення сторонам у справі відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Виходячи із змісту даної законодавчої процесуальної норми, надання судом строку для примирення у даній справі про розірвання шлюбу, зупинення провадження у справі до закінчення строку на примирення є обов`язком суду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про необґрунтованість висновків суду щодо надання строку для примирення, оскільки відповідачка бажає лише скористатися сприятливим для себе становищем, а саме що позивач є учасником бойових дій та має пільги для оплати за комунальні послуги за житло, так як відповідачка наполягаючи на наданні строку на примирення, зазначає саме про наміри збереження сім`ї, що і було враховано судом. Крім цього, питання обґрунтованості щодо можливості надання судом строку на примирення, виходять за допустимі законом межі оскарження, які стосуються лише зупинення провадження у справі.

Враховуючи, що судом першої інстанції відповідно до ст.111 СК України вжиті заходи щодо примирення подружжя, то висновок суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у справі в зв`язку з наданням строку для примирення у справі про розірвання шлюбу до закінчення цього строку - є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням подружжю строку для примирення є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, є обґрунтованими, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ві 23 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Судді Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова