Постанова

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 337/2578/16-ц

провадження № 61-8241св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 , Запорізька філія Державного підприємства «СЕТАМ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу, - Державне підприємство «СЕТАМ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 грудня 2016 року у складі судді Бредун Д. С. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Полякова О. З., Кухаря С. В., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду ізпозовом до Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ ГТУЮ у Запорізькій області), Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»), ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання прилюдних електронних торгів недійсними.

Позов обґрунтований тим, що01 липня 2016 року позивачу стало відомо про реалізацію належної їй квартири АДРЕСА_1 з електронних прилюдних торгів, які почалися 29 червня 2016 року о 09 год 00 хв та завершилися 01 липня 2016 року о 22 год 05 хв, результати яких оформлені протоколом № 180205 , сформованим 01 липня 2016 року о 22 год 07 хв 02 сек, згідно з яким переможець торгів - ОСОБА_2 Торги проведені за зниженою вартістю квартири на піставі звіту про оцінку нерухомого майна, який втратив чинність. Позивач була позбавлена можливості оскаржувати результати оцінки майна від 15 жовтня 2015 року.

Просила суд визнати електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 недійсними.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

14 вересня 2016 року ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя залучено до участі у справі як співвідповідача Запорізьку філію Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - Запорізька філія ДП «СЕТАМ»).

Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 грудня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2017 року, позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , які почалися 29 червня 2016 року о 09 год 00 хв і завершилися 01 липня 2016 року о 22 год 05 хв, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 180205 з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , сформованим 01 липня 2016 року о 22 год 07 хв 02 сек, згідно з яким переможець торгів - ОСОБА_2 Скасовано заходи забезпечення позову: заборону Хортицькому ВДВС Запорізького МУЮ ГТУЮ у Запорізькій області здійснювати будь-які виконавчі дії у виконавчому провадженні № 451/14, номер за ЄДРВП № 24664126; заборону будь-яким особам, в будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, які прямо або опосередковано будуть направлені на перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної істанції, керувався тим, що на момент проведення електронних торгів з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що завершилися 01 липня 2016 року, звіт про оцінку зазначеної квартири був нечинним, що згідно із частиною п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент проведення електронних торгів, є підставою для визнання їх недійсними. Суд дійшов висновку, що при реалізації квартири АДРЕСА_1 01 липня 2016 року при проведенні електронних торгів допущено порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 на оскарження результатів оцінки майна. Продаж квартири здійснений за ціною значно нижчою від дійсної ринкової вартості реалізованої квартири.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року Державне підприємство «СЕТАМ» (далі -ДП «Сетам») звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2017 року, просило скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити у справі нове рішення, яким у позові відмовити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

10 квітня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, неправомірно залучив до участі у справі як співвідповідача Запорізьку філію ДП «СЕТАМ», яка не може бути стороною у справі. ДП «СЕТАМ» не отримувало жодних викликів та повідомлень щодо розгляду цієї справи, що позбавило підприємство права на представництво та захист своїх прав та інтересів.

Суди не врахували, що згідно із положеннями Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент проведення електронних торгів, на період реалізації майна боржника строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, тому строк чинності звіту про оцінку майна у такому виконавчому провадженні також не обчислюється під час реалізації майна. Законодавством не передбачено, що саме у шестимісячний строк, з дня складення звіту про оцінку, майно повинно бути реалізоване з торгів, тобто державний виконавець у вказаний термін вжив всі необхідні заходи для реалізації майна боржника, а саме передав пакет документів на реалізацію організатору електронних торгів. Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

Суди не надали належної оцінки тому, що заявка державного виконавця на реалізацію арештованого майна від 03 лютого 2016 року № 1458 надійшла до ДП «СЕТАМ» 23 березня 2016 року та була внесена в систему цього ж дня з присвоєнням майну номера лота № 136348 . Станом на 23 березня 2016 року звіт про оцінку майна був чинний. Сплив шестимісячного строку чинності звіту про оцінку майна не є підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Суди першої та апеляційної інстанцій не повністю встановили всі обставини справи та неправильно застосували норми матеріального права в частині обчислення строку чинності звіту про оцінку майна, внаслідок чого ухвалили незаконні рішення, які підлягають скасуванню.

Позивач не надав доказів того, якими діями ДП «СЕТАМ» порушило права та інтереси позивача.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надійшов.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у жовтні 2017 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволеня частково касаційної скарги з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Хортицького районного суд міста Запоріжжя від 01 лютого 2010 року у справі № 2-55/2010 позов Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 927 512,82 грн та судові витрати у справі. У позові ОСОБА_3 до ВАТ КБ «Надра» про визнання кредитного договору та договорів його забезпечення недійсним відмовлено.

Рішення Хортицького районного суд міста Запоріжжя від 01 лютого 2010 року залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 березня 2010 року у справі № 22-1390/2010 та набрало законної сили.

Між ВАТ КБ «Надра», перенайменованого на ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_1 08 листопада 2007 року укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки № 18/2007/840/0393/ЮМК, згідно з яким ОСОБА_1 поручилася належними їй квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 щодо належного виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором № 18/2007/840/0393/ЮМК.

Виконавчий лист на рішення Хортицького районного суд міста Запоріжжя від 01 лютого 2010 року виданий 06 грудня 2010 року.

Суди також встановили, що 15 жовтня 2015 року на замовлення Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ ГТУЮ у Запорізькій області суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 складений звіт про оцінку майна, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 оцінена у розмірі 202 476,00 грн, що на момент складення звіту було еквівалентно 9 231,66 доларів США.

Лист щодо результатів оцінки майна від 19 листопада 2015 року направлений ОСОБА_1 09 грудня 2015 року, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання нею цього листа.

03 лютого 2016 року до Запорізької філії ДП «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна.

28 березня 2016 року торги із реалізації квартири АДРЕСА_1 не відбулися.

Відомостей щодо уцінки державним виконавцем нереалізованого майна відповідно до частини п`ятої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення) судам не надано.

Згідно з протоколом № 180205 проведення електронних торгів, сформованого 01 липня 2016 року о 22 год 07 хв 02 сек, у період часу з 09год 29 червня 2016 року до 22 год 05 хв 01 липня 2016 року відбулися електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 за ціною 200 333,00 грн, переможцем визначено ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-XIV) та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція № 74/5).

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності.

На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Суди встановили, що у вказаній справі на час проведення прилюдних торгів строк дії оцінки майна закінчився. Повторна оцінка майна не проводилася.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, - а саме частини п`ятої статті 58 Закону №606-XIV, пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Разом з тим, для визнання торгів недійсними з підстави закінчення строку дії оцінки майна необхідно, щоб такі порушення порядку одночасно порушували права чи законні інтереси особи, яка оскаржує торги.

З огляду на норми частини першої статті 16 ЦК України проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року (провадження № 6-1749цс15), від 29 червня 2016 року (провадження № 6-370цс16), від 06 липня 2016 року (провадження № 6-3174цс15), від 12 жовтня 2016 року (справа № 369/5994/14-ц), а також від 29 листопада 2017 року (справа № 668/5633/14-ц), неодноразово підтримані Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-8527св18), від 27 лютого 2019 року (провадження № 61-11800св18), від 12 вересня 2018 року(провадження № 61-22798св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року (провадження № 14-624цс18) підстав для відступу від вказаних висновків не вбачала.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Відповідні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року, справа № 725/3212/16-ц, провадження № 14-3цс18, від 15 травня 2019 року, справа № 678/301/12, провадження № 14-624цс18.

З огляду на викладене, ДП «СЕТАМ» за результатами проведення електронних торгів склало акт проведення прилюдних торгів, тобто оформило договірні відносини, отже, є стороною правочину.

Верховний Суд зазначає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які брали участь у справі.

14 вересня 2016 року ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя залучено до участі у справі як співвідповідача Запорізьку філію ДП «Сетам».

Відповідно до статті 30 ЦПК України 2004 року сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з частиною першою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до частини першої, третьої статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Як випливає з матеріалів справи, Запорізька філія ДП «СЕТАМ» є відокремленим структурним підрозділом ДП «СЕТАМ», тому не може бути відповідачем у справі.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання арреllatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що порушення прав позивача внаслідок проведення прилюдних торгів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції, в межах своїх повноважень, повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на 15 жовтня 2015 року вартість квартири становила 292 150,00 грн, що було еквівалентно 13 320 доларів США (а. с. 97-99), а станом на 29 червня 2016 року ринкова вартість квартири становила 364 680,00 грн, що було еквівалентно 14 661 доларів США (а. с. 100-102), і більше ніж на 60 відсотків перевищувала вартість, встановлену звітом, який втратив чинність. Водночас відповідного розрахунку про перевищення вартості квартири на 60 відсотків суд апеляційної інстанції не навів.

Верховний Суд зазначає, що вартість квартири 364 680,00 грн станом на 29 червня 2016 року за математичним розрахунком не перевищувала більше ніж 60 відсотків вартості квартири станом на 15 жовтня 2015 року - 292 150,00 грн.

Висновки про залучення філії як сторони у справі, яка не є юридичною особою, суд апеляційної інстанції у судовому рішенні не зазначив.

Викладене свідчить про те, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги ДП «Сетам», не з`ясував, чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування, чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони, чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права, чи порушені права позивача, чи рішення суду першої інстанції відповідає вимогам частини третьої статті 263 ЦПК України, тому не можна вважати, що у цій справі виконано завдання правосуддя щодо справедливого розгляду та вирішення цивільної справи.

Суди не встановили обставини справи з належним складом відповідачів у цій справі, не надали належну оцінку доказам у справі.

Відповідно до статті 400 ЦПК України проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги стосовно встановлення фактичних обставин справи, які не були встановлені судами першої й апеляційної інстанцій у рішеннях, які оскаржуються, не можуть бути досліджені судом касаційної інстанції, та мають бути предметом розгляду у суді першої інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Верховний Суд бере до уваги, що справа розглядається у суді з липня 2016 року, проте з урахуванням завдань судочинства (стаття 2 ЦПК України), меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України) та викладених мотивів вважає необхідним скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик