Дата документу 06.05.2020 Справа № 554/2620/20
Провадження № 2/554/1253/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «ЖЕО № 2», Акціонерне товариство «Полтавагаз», Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» , Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про скасування рішення щодо стягнення коштів за отриману житлову субсидію та повернення раніше стягнутих коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, визначивши третіми особами КП «ЖЕО № 2», АТ «Полтавагаз», КП ПОР «Полтававодоканал», ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», АТ «Полтаваобленерго», в якій прохала:

скасувати рішення комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 18.02.2020 року № 12, як незаконне та необґрунтоване, в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 за отриману житлову субсидію за період з 01.05.2018 року по 31.01.2019 року з рахунків організацій надавачів комунальних послуг:

скасувати рішення комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 18.02.2020 року № 12, як незаконне та необґрунтоване, в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 за отриману житлову субсидію за період з 01.02.2019 року по 30.09.2019 року в сумі 4 448 грн. 79 коп. до державного бюджету України;

скасувати рішення комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 18.02.2020 року № 12, як незаконне та необґрунтоване, в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 за отриману житлову субсидію за період 01.10.2019 року по 31.01.2020 року у сумі 4 690, 76 грн. до державного бюджету України.

В обґрунтування позову вказала, що вона є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 03 жовтня 2016 року вона звернулася до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради з проханням призначити їй житлову субсидію. Для цього вона подала заяву та декларацію, передбачені Положенням про порядок призначення житлових субсидій , затвердженим Постановою КМУ віцд 21.10.1995 року № 848. Після перевірки документів їй було призначено житлову субсидію. 07.02.2020 року Управління викликало її для уточнення інформації про сімейний стан та даних щодо її телефону, однак повідомили, що вона є недобросовісним набувачем субсидії та повинна повернути кошти. Обгрунтували своє рішення зміною умов обчислення субсидії, яке відбулося 01.05.2018. 18.02.2020 року Управління припинило призначення їй субсидії, згідно п.119 Положення та Рішенням комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 18.02.2020 року № 12 з неї стягнуто кошти за період з 05.2018 року по 31.01.2019 року з рахунків організацій надавачів комунальних послуг, з 01.02.2019 року по 30.09.2019 року в сумі 4 448 грн. 79 коп. до державного бюджету України, за період 01.10.2019 року по 31.01.2020 року у сумі 4 690, 76 грн. до державного бюджету України. Вважає стягнення необгрунтованим, оскільки з моменту подання нею документів щодо отримання житлової субсидії у 2016 році, жодні обставини, зазначені у пунктах 90, 91 та умови, зазначені у підпунктах 2 і 4 пункту 14 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» у неї не виникали, згідно п.50-1, 51, 56 Положення, Управління мало змогу перевірити всі надані нею відомості з відкритих реєстрів та правильно нарахувати розмір призначеного платежу. Також п.92 Положення визначено випадки перерахунку житлової субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення громадян. Даною нормою від неї не вимагається обов`язкової подачі документів при зміні умов призначення субсидії. Вважає, що управління не довело її недобросовісності при отримання житлової субсидії, а невірний розрахунок суми субсидії виник не з її вини. Внаслідок недобросовісного виконання своїх обов`язків, Управління поставило її на межу виживання, бо створили для неї боргові зобов`язання несумісні із її доходами. Її чоловік, чиї доходи не враховувалися, зареєстрований та проживає у Закарпатській області, так як є інвалідом ІІ групи та потребує особливих кліматичних та медичних умов. Вказала, що їй перешкоджали знайомитися з особовою справою та прохала врахувати, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою, тому згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню.

Ухвалою суду від 26 березня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві радиписьмовий доказ (а.с.40-41).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, прохала проводити розгляд справи у письмовому провадженні (а.с.1).

Представник відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві радиу судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.52). Від відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував (а.с.68-70).

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету споруКП ПОР «Полтававодоканал» не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, прохав розглянути справу на розсуд суду (а.с.62).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерного товариства «Полтавагаз» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та дату проведення судове засідання повідомлений належним чином (а.с. 56). В письмових пояснення при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.76).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, АТ ПФ «Полтаваобленерго» прохав розглядати справу без його участі, покладався на розсуд суду (а.с.98).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» прохав розглядати справу без його участі, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.100).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Додатковим підтвердженням віднесення законодавцем спорів фізичних осіб з оранами держпвної влаи щодо призначенні і обсичлення житлових субсидій до юрисдикції адміністративних судів є положення п.3 ч. 6 ст.12 КАС, відповідно до якого для цілей КАС справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Визначення терміну «суб`єкт владних повноважень» надано в п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України в п. 3 постанови № 8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», вирішуючи питання про віднесення спору до публічно-правового, суди повинні враховувати, що у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Також суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцієючи законами України завдань.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду у порядку цивільного судочинства з позовною заявою до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради та просить скасувати рішення комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради від 18.02.2020 року № 12, як незаконні та необґрунтовані, в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 за отриману житлову субсидію.

З огляду на викладене, вбачається, що даний спір є публічно-правовим та стосується оскарження рішення Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради як суб`єкта владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення соціальних виплат, допомоги.

Отже цей спір може бути вирішений у порядку адміністративного судочинства та не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.255, 260, 354 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство «ЖЕО № 2», Акціонерне товариство «Полтавагаз», Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» , Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про скасування рішення щодо стягнення коштів за отриману житлову субсидію та повернення раніше стягнутих коштів закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Л.І.Савченко