Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, -

в с т а н о в и в:

Представник Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернулась до Дніпровського районного суду

м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат грошову допомогу виплачену надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями у сумі 6 567,27 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою від 05 листопада 2015 року для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням управління від 26 листопада 2015 року відповідачу призначена щомісячна адресна допомога на проживання на загальну суму 2 210,00 грн на місяць на період з 05 листопада 2015 року по 04 січня 2016 року, на суму 1 989,00 грн на місяць на період з 05 січня

2016 року по 04 березня 2016 року, на суму 1 768,00 грн на місяць на період з 05 березня 2016 року по 01 травня 2016 року. 26 грудня 2018 року відповідач звернулась із заявою про подовження щомісячної адресної допомоги і під час перевірки було встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №152175660 від 09 січня 2019 року відповідачу належить на праві власності 1/5 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням управління від 15 березня 2019 року відмовлено у надані допомоги. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звертався до управління з листом щодо вирішення питання повернення ОСОБА_1 загальної суми переплати в розмірі 6 567,27 грн за період з 05 листопада 2015 року по 02 травня 2016 року, яку вона отримала неправомірно у зв`язку з ненаданням інформації про наявність нерухомості у власності. ОСОБА_1 управлінням направлено листи з проханням в добровільному порядку повернути державні кошти в сумі 6 567,27 грн, отримані внаслідок ненадання інформації при зверненні за отриманням щомісячної адресної допомоги. Станом на вересень 2019 року ОСОБА_1 неправомірно отримані кошти, за період з 05 листопада 2015 року по 02 травня 2016 року в сумі 6 567,27 грн, не повернуті на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07 листопада 2019 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 05 листопада 2019 року, третьою особою -

06 листопада 2019 року, що також підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників

справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

08 листопада 2019 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що вона звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про надання їй та її неповнолітній дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідок тимчасово переміщеної особи та призначення щомісячної адресної допомоги, особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території. Вищезазначені довідки булли надані, проте у призначені фінансової допомоги було відмовлено. Відповідач повідомляла позивача, що 1/5 частка однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої вона була до 2011 року, продано ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києва державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні щомісячної адресної допомоги протиправними, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києва державної адміністрації здійснити нарахування щомісячної адресної допомоги за період з 05 листопада 2015 року по 02 травня 2016 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року залишено без змін. 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про подовження щомісячної адресної допомоги, в задоволенні якої було відмовлено.

12 листопада 2019 року від представника третьої особи Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких представник просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В поясненнях зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та отримувала щомісячну адресну допомогу, як внутрішнього переміщена особа, яка передбачена положеннями Порядку №505 від 01 жовтня 2014 року. За результатами перевірки передбаченої пунктом 10 Порядку та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 січня 2019 року №152175660, виявлено, що у відповідача на праві власності є 1/5 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач не мала права отримувати грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа їй було надміру виплачено кошти у сумі 6 567,27 грн. Проте відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті.

14 листопада 2019 року представником Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Соя О. подано до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з поясненнями відповідача, оскільки ст. 657 ЦК України передбачає обов`язкову письмову форму з нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією для договорів купівлі-продажу нерухомого майна та відповідно до норм ч.1 ст.210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації вважається вчиненим лише з моменту його державної реєстрації. Згідно з інформаційною довідкою №188538131 від 13 листопада 2019 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, датою державної реєстрації договору купівлі- продажу виданого приватним нотаріусом Ляхар О.М. 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута громадянкою ОСОБА_3 , зазначено 30 травня 2016 року . Період за який стягується переплата з відповідача становить з 05 листопада 2015 року по 02 травня 2016 року, тобто до моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані учасниками справи докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Згідно п. 2 цього Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутріш ньо переміщеної особи, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, визнається відповідачем та третьою особою, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Як убачається зі змісту ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (який діяв на час виникнення спірних правовідносин),грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року, ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.21-23).

26 листопада 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 05 листопада 2015 року по 04 січня 2016 року в розмірі

2210,00 грн, з 05 січня 2016 року по 04 березня 2016 року - 1 989,00 грн, з 05 березня

2016 року по 01 травня 2016 року - 1 768,00 грн (а.с.24).

15 березня 2019 року Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з підстави володіння сім`єю житловим приміщення не на окупованій території (а.с.30).

Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в редакції що діяла на час звернення відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

21 березня 2019 року Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогою щодо вирішення питання про утримати переплати матеріальної допомоги переміщеним особам на проживання в сумі 6 567,27 грн за період з 05 листопада 2015 року по 02 травня

2016 року з ОСОБА_1 (а.с.31).

27 березня 2019 року та 12 серпня 2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на адресу ОСОБА_1 направлено листи №37/18-4620, №37/18-11762, в яких повідомлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вона має у власності частину житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що вона має у власності частину житлового приміщення та тим, що при зверненнях за призначенням щомісячної адресної допомоги, надала недостовірну інформацію, виникла переплата щомісячної адресної допомоги в розмірі 6 567,27 грн (а.с.28-29).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року (справа №755/3908/16-а)визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні щомісячної адресної допомоги протиправними; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити нарахування щомісячної адресної допомоги за період з 05 листопада 2015 року по 02 травня 2016 року відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року постанову Дніпровського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року залишено без змін (а.с. 47-49, 50-52).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як убачається зі змісту вищезазначених судових рішень, предметом спору було надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та оскарження відмови Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в призначенні грошової допомоги з підстав наявності змін в складі сім`ї ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що 30 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 1/5 частки квартири, відповідно до якого ОСОБА_1 продала ОСОБА_3 1/5 частки квартири за АДРЕСА_2 , яка належала продавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого керівником органу приватизації Заєць В.В., згідно з розпорядженням №3458 від 30 жовтня 2009 року (а.с. 53-55).

Викладені у відзиві твердження ОСОБА_1 щодо повідомлення позивача щодо відчуження частки квартири в м.Києві, співвласником якої вона була до 2011 року не знайшли свого підтвердження, та спростовуються відомостями що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з 30 жовтня 2009 року по 30 травня 2016 року мала у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме: 1/5 частику квартири АДРЕСА_2 , відповідач не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги, відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 ЦК України)

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи недобросовісність відповідача при надані інформації щодо наявності у власності житлового приміщення та безпідставного отримання у зв`язку з цим адресної допомоги, суд приходить до висновку про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, в розмірі

6 567,27 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1212, 1215 Цивільного кодексу України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р.

№505, Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 50, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 02125, м.Київ, вул. Курнатовського, буд. 7-А, корп. 1, ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (місцезнаходження: 03165, м.Київ, просп. Комарова, 7, ) про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суму коштів грошової допомоги, виплачену надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями в розмірі 6 567,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: