Справа № 654/4624/19
Провадження №2/654/187/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря - Синевид І.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Білу-Карп В.А. звернулася із вище вказаним позовом, в якому представник зазначила, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 27.10.2007 по 05.03.2019, 05.03.2019 р. шлюб розірваний рішенням Голопристанського районного суду.

Під час перебування у шлюбі, колишній чоловік позивача - відповідач по справі отримав у спадщину будинок за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку сторони почали проживати сім`єю з 2011 року. За час проживання у будинку здійснювали ремонтні роботи, позивач також здійснювала догляд за старенькою бабусею відповідача, ОСОБА_5 , яка є спадкодавцем вказаного майна.

Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивач зареєстрована з 14.08.2012 року і по теперішній час; донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за цією ж адресою з 14.08.2012 року і по теперішній час, син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 12.07.2017 р. і по теперішній час. Після розлучення, відповідач запевнив позивача, що вона та її малолітні діти можуть проживати у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач змінив свою думку та наполягає на тому, щоб позивач та діти виїхали з будинку, залишили його майно, в подальшому він планує даний будинок продати.

За час проживання у спірному будинку, були здійснені суттєві поліпшення, здійснювали догляд за будинком та поточні ремонти. Зокрема, замінили вікна з дерев`яних на металопластикові, побудований новий паркан, на подвір`ї збудували копань (водопостачання), на території подвір`я для дітей побудували дитячий будинок для ігор, замінені ворота в гаражі з дерев`яних на металеві. Дані процеси змінили об`єкт із його первинного стану, що значно збільшило вартість будинку.

Позивач офіційно працевлаштована в Голопристанській виправній колонії № 7, частину свого доходу витрачала на утримання будинку, щоб утримувати його в належному стані. Тому собівартість цього будинку за рахунок її вкладень значно збільшилася за час проживання у ньому.

Майно, яке належало одному з подружжя на праві особистої власності, визначається спільно нажитим за наступних обставин: будучи в шлюбі один із подружжя зробив поліпшення спадкового об`єкта за рахунок власних чи спільних коштів. Тому даний спадковий будинок може бути переведений із статусу роздільної власності в категорію спільної.

Оскільки майно було поліпшене та збільшена його вартість, подружжям в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності.

Просила визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Біла-Карп В.А. підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Коваленко В.В. позовні вимоги не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Зокрема відповідач пояснив, що спірний будинок було отримано ним у спадок після смерті його бабусі. За час проживання у будинку суттєвого поліпшення здійснено не було. Дійсно було замінено вікна, викопана копань, замінено дерев`яний паркан на бетонні плити, з матеріалу, що знаходився на подвір`ї, побудував дитячий майданчик для ігор, ворота замінювались з дерев`яних на металеві у 2018 році, роботи проводив він разом із своїм знайомим ОСОБА_8 . У будинку ніякого ремонту не проводилось, тобто збільшення вартості майна не відбулось. Він дійсно надав можливість деякий час проживати колишній дружині із дітьми у спірному будинку, поки вона не знайде собі інше житло, але позивач 10 місяців не намагалась його знайти. Оскільки він має намір створити іншу сім`ю, постало питання про звільнення позивачем вказаного будинку. Просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки спірний будинок він отримав у спадщину, збільшення вартості будинку за час проживання у шлюбі з позивачем не відбулось, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надала.

Заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано наступні докази: довідки про реєстрацію свого місця проживання та дітей за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво про народження дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 27.10.2007 року зареєстрували шлюб; рішення Голопристанського районного суду від 05.03.2019 р. , яким шлюб між сторонами було розірвано; Інформація з Дрежавного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав у спадщину будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; квитанцію про вартість п`яти вікон від 01.08.2011 р. та акт приймання - передачі виконаної роботи по установці вікон, всього на загальну суму 10 900 грн.; довідка від 28.12.2019 р. № 4.1/5477, згідно якої ОСОБА_1 з 21.04.2010 року по 03.08.2018 р. працювала в державній установі «Голопристанська виправна колонія (№7)» на посаді молодшої медичної сестри; довідка від 27.12.2019 р. № 23, відповідно до якої ОСОБА_1 працює молодшою медичною сестрою туберкульозного відділення для хворих на туберкульоз з бкатеріовиділенням Голопристанської спеціалізованої туберкульозної лікарні № 7 філії державної установи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 дали аналогічні покази, в яких підтвердили, що за час сумісного проживання сторін по справі у спірному будинку було замінено паркан, ворота, викопана копань, зроблено дитячій майданчик, у будинку замінено вікна. Інших ремонтні та будівельні роботи у будинку не здійснювались.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя ст. 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за рішенням суду.

Суд, при вирішенні спору щодо визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та поділу його у відповідних частках, посилається на постанову Верховного Суду від 17.01.2020 року по справі № 462/1408/16-ц, в якій Верховний Суд прийшов до наступних висновків.

Аналіз положень статей 57 та 62 СК України, дає підстави для висновку про те, що стаття 57 цього Кодексу передбачає підстави віднесення майна до об`єктів особистої приватної власності одного з подружжя, тоді як стаття 62 цього Кодексу встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньою нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя, можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик.

Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта.

Визначаючи правовий статус спірного майна, як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, якіза законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірне домоволодіння було отримано чоловіком - відповідачем ОСОБА_3 у спадок під час перебування у шлюбі, тому воно є особистою власністю ОСОБА_3 та не є спільним сумісним майном подружжя і не може бути поділено між колишнім подружжям відповідно до вище наведених норм Сімейного кодексу України.

В той же час, аналіз вище наведених матеріалів провадження вказує на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження істотного збільшення вартості спірного будинку як об`єкта, його якісних характеристик, тому позов задоволенню не підлягає за недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 77, 78, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 62, 69 СК України, ст.ст. 325, 368 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Голопристанський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 04.05.2020 року.

Суддя: О.Х. Ширінська