Справа № 561/220/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2006 року. Шлюб зареєстровано у Кухітськовільській сільській раді Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 7 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ), під час даного шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, в сім`ї постійно виникали сварки через постійне зловживання спиртними напоями чоловіком. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні дітей не надає ніякої матеріальної допомоги. На даний час діти проживають разом із матірю та перебувають на її утриманнісин перебуває на її повному утриманні. Намагання позивачки зберегти сім`ю результатів не дало.

Позивачка вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

У судове засіданні позивачка не з`явилась надала суду заяву від 12 травня 2020 року (а. с. 34) в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву. В частині позову щодо розірвання шлюбу позовні вимоги визнав, в частині позову щодо стягнення аліментів просив визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Додатково зазначив, що має третю групу інвалідності, що зумовлює необхідність нести постійні витрати на лікування, та обмежує його у можливості виконувати фізичну роботу, в підтвердження чого надав копії медичних документів (а.с. 22, 28-29). Єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності.

Фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а також інтересам малолітніх дітей, а тому його необхідно розірвати. Судом враховано визнання позову відповідачем у цій частині, що є підставою для його задоволення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка щодо цього заперечує, а відповідач з цього приводу думки не висловив.

Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів суд зазначає наступне:

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2007 року (а. с. 12), серії НОМЕР_3 26.12.2008 року (а.с. 13) та серії НОМЕР_4 від 16.09.2011 року (а.с. 14) вбачається, що сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлений:

- з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1779 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1859 грн., з 01 грудня - 1921 грн.

для дітей віком ві 6 до 18 років років встановлений:

- з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2218 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2318 грн., з 01 грудня - 2395 грн.

При визначенні розміру аліментного платежу суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 182 СК України враховано матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком дітей зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати інтересам дітей, а також засадам розумності та справедливості.

При визначенні розміру аліментів суд згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року» враховано стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов`язань матеріального характеру.

Так, у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/4936/16 зазначено, що місцевим судом вірно застосовано норму ст. 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності у відповідача інших дітей та/або утриманців, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже вказані обставини дають можливість батьку дітей належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме: сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі на утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 грн. по оплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 840 грн. 80 коп. від сплати якого позивачку звільнено при подачі такого позову до суду за вимогу про стягненя аліментів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 110-112, 141, 180-182 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) задоволити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 лютого 2006 року. Шлюб Кухітськовільською сільською радою Зарічненського району Рівненської області під № 7 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ).

Стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплачений нею при поданні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за подання позовної заяви з вимоги про стягнення аліментів від якого позивачку звільнено при подачі позовної заяви до суду на підставі Закону України "Про судовий збір".

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик