Справа №743/2154/19
Провадження №2/743/25/20
У Х В А Л А

13 травня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судових засідань НЕРУС Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду в смт. Ріпки справу,

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

(далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)

до ОСОБА_1 (правонаступником

якого являється ОСОБА_2 )

про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2019 р. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , як до спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, а саме заборгованості за кредитним договором б/н від 19.01.2012 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (нині АТ КБ "ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11 107 грн 20 коп та відшкодувати сплачений судовий збір.

З копії актового запису про смерть № 70 від 26 липня 2019 р., складеного Ріпкинським районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до подачі вказаного позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2020 р. відкрито провадження по справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

З копії спадкової справи №206/2019, заведеної приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу МОКЛИГІНОЮ Оленою Сергіївною до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 вбачається, що після смерті ОСОБА_6 прийняла спадщину його сестра ОСОБА_2 . При цьому, свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_7 вказаний нотаріус не видавала, станом на 03.03.2020 р..

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2020 р. залучено до участі у справі ОСОБА_8 , як правонаступника відповідача ОСОБА_6 по цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтею 1281 ЦК України передбачений цілком конкретний порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців боржника: протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини та один рік від настання строку вимоги, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Частина 1 ст. 255 ЦПК України регламентує, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо:

- справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1);

- настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7).

З аналізу п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 26 ЦК України усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Ч. 1 ст. 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим, тобто мати цивільну процесуальну правоздатність (правосуб`єктність).

В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів ("Дія 97 проти України" (DIYA 97 v. UKRAINE), №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України суд, за результатами підготовчого засідання, постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Таким чином, Ріпкинський районний суд Чернігівської області не повинен був відкривати провадження у справі, та не повинен був залучати ОСОБА_8 до участі в справі, як правонаступника відповідача ОСОБА_6 по даній справі.

За таких обставин, не дивлячись на вчинені судом процесуальні дії, в даному випадку має місце закриття провадження по справі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 (правонаступником якого являється ОСОБА_9 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця, на підставі п. 1 ст. 255 ЦПК України, що не позбавлятиме АТ КБ "ПРИВАТБАНК" права на звернення до суду, згідно ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, з позовом саме до ОСОБА_7 , як до спадкоємиці за законом після смерті ОСОБА_6 яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, в свою чергу, являється спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Керуючись ст.ст. 25, 26. 608, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 46-48, 197, 198. 200, 255, 257, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження по справі Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 (правонаступником якого являється ОСОБА_2 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Головуючий В.Б. Сташків