Справа № 454/1494/19 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/1340/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м.Львів

Справа № 454/1494/19

Провадження № 22ц/811/1340/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Сокальського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Сокалі 31 січня 2020 року, у складі судді Адамовича М.Я.,

у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості, -

встановив:

5 червня 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом про стягнення з відповідача 8 394,62 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №2018/1_С/148-000333 від 19 березня 2018 року відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 7 100 грн. зі строком його дії - 12 місяців. Згідно п.7.2.5.1 Правил банком прийнято рішення щодо продовження строку дії ліміту ще на 12 місяців з 19 березня 2019 року. Стверджує, що банком виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. Зазначає, що відповідач своєчасно не повернув банку кошти для погашення заборгованості. Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору, станом на 25 березня 2019 року у нього виникла вищезазначена заборгованість.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2018/1_С/148-000333 від 19 березня 2018 року в розмірі 6 692, 67 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту (поточна) - 4033, 15 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) - 2659, 52 грн.

В решті позову відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржуєпозивач в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача процентів. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення у зазначеній частині, яке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви. Також просить стягнути понесені судові витрати. Вказує, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що мотивувальна частина такого рішення стосується позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема і щодо стягнення неустойки, про яку банк не заявляв взагалі, що свідчить про те, що судом не було повно і всебічно з`ясовано обставини справи.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Д атою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 19 березня 2018 року сторони підписали заяву-договір № 2018/1_С/148 - 000333 (далі - заява) про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», які розміщені на офіційному сайті АБ «Укргазбанк» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві зазначено, що вона разом із Правилами, Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (які розміщені на сайті банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк»» та клієнтом, реквізити якого зазначені у заяві на приєднання (п.1). У заяві, крім іншого, відповідач підтвердив, що всі умови договору, зокрема, зобов`язання за договором, умови обслуговування рахунка, умови застосування тарифів в Тарифному плані, розміри процентних ставок, умови кредитування йому відомі і зрозумілі (п.1.1). Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що базова процентна ставка за користування кредитом становить 36% річних, процентна ставка за простроченим кредитом - 48% річних. Комісій або інших штрафних санкцій за порушення умов кредитувань у заяві не передбачено, такі позовні вимоги не заявлені.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач користувався розміщеними на картковому рахунку коштами, що стверджується наданим розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, де відслідковується рух коштів. Кошти банку відповідач не повернув.

Згідно із ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання і регулюються ст. 634 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-240 цс 14.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Частиною другою ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач у Правилах (далі-Правила) відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк», розміщених на його офіційному сайті, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Правила, які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Клієнт отримує доступ до до всіх послуг банку без обмежень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись нaлeжним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідач не виконав зобов`язання з повернення коштів банку. У зв`язку з цим 27 листопада 2018 року банк звернувся до нього із вимогою про дострокове повернення кредиту відповідно до умов договору та статті 1050 ЦК України.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку в частині стягнення з відповідача в користь позивача поточної та простроченої заборгованості по кредиту (відповідно 4 033,15 грн. та 2 659,52 грн.).

Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржене і не переглядається. Однак колегія суддів зазначає, що в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції посилається на докази, надані ПАТ КБ «ПриватБанк», який не є стороною у цій справі, докази не надавав і такі в справі відсутні; а відповідача ( ОСОБА_1 ) суд зазначає як особу жіночої статі.

Відмову у стягненні з відповідача в користь позивача процентів за користування кредитом суд першої інстанції мотивував тим, що процентна ставка у заяві не зазначена, хоч це не відповідає дійсності і цією заявою спростовується (а.с.30-31).

Тому колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення банку кредитних коштів відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості; з урахуванням встановленого та вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України; належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту, зокрема, у оскарженій частині рішення - щодо стягнення процентів.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача по процентах, вбачається, що процентна ставка на поточну заборгованість по кредиту нараховувалася у розмірі, нижчому ніж зазначений у підписаній відповідачем заяві на приєднання 30 %, а не 36%). Відтак, збільшення обсягу відповідальності відповідача по кредиту без його відома не відбувалося.

Згідно наданого позивачем розрахунку за цим кредитним договором відповідач має заборгованість перед банком по процентах: 99,45 грн.- поточна і 1602,51 грн.- прострочена. Зазначений розрахунок не спростований належними та допустимими доказами, сумнівів не викликає.

Колегія суддів, з урахувавнням встановленого, не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про стягнення процентів, що ґрунтується на наданому і не спростованому розрахунку, з яким належить погодитися.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішенняу оскарженій частині не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості. Висновки суду першої інстанції у цій частині не відповідають обставинам справи, що полягає у неправильній оцінці встановлених судом фактичних обставин і помилковому визначенні юридичних наслідків цих обставин. Відтак, у вказаній частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача належить стягнути 2 552,94 грн. судового збору, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги. Фактично позивач сплатив 2 881,50 грн. судового збору. Він не позбавлений можливості повернути судовий збір у зайво сплаченому розмірі, що не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.141, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах, - скасувати та в цій частині прийняти нове рішення.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по процентах задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) в користь Публічного Акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»(03087, вул. Єреванська,1, м.Київ, ) заборгованість по процентах в сумі 1 701,96 грн. (одну тисячу сімсот одну грн. 96 коп.) , з яких: 99,45 грн. - поточна заборгованість, 1 602,51 грн. - прострочена заборгованість; та судовий збір в розмірі 2 552,50 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві грн. 90 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 7 травня 2020 року.

Головуючий

Судді