Номер провадження 4-с/243/19/2020
Номер справи 363/3138/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

- представника стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2

- представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Поляцько О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Скаргу ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ДОРОНІНОЇ Валентини Олександрівни, стягувач: ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області зі Скаргою на дії та рішення державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніної В.О., стягувач: ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року справу за Скаргою ОСОБА_5 на дії та рішення державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніної В.О., стягувач ОСОБА_1 , направлено на розгляд за встановленою законом підсудністю до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Вищезазначена Скарга ОСОБА_5 обґрунтована тим, що 17 січня 2012 року Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Дороніною В.О. винесено Постанову, якою відкрито Виконавче провадження за виконавчим листом №2-135-2011, виданим 23 грудня 2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 26518,86 грн. та моральної шкоди 210000,00 грн.

13 грудня 2017 року Державним виконавцем Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніною В.О. винесено Постанову про арешт коштів боржника відповідно до якої накладено арешт на всі рахунки боржника.

Зазначає, що про вказану Постанову він дізнався 19 липня 2019 року від свого представника, який в той день ознайомлювався з матеріалами справи, докази про вказаний факт містяться в матеріалах виконавчого провадження.

Вважає дії державного виконавця неправомірними, а Постанову про накладення арешту на рахунки боржника незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_5 відкрито рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 у банку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на який Управлінням соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» сплачується компенсації, пенсія та інші соціальні виплати.

Таким чином, Постановою про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 відкритий у АТ Райффайзен Банк Аваль», державний виконавець наклав арешт на пенсію та інші соціальні виплати боржника, оскільки не маючи доступу до рахунку він перестав отримувати пенсію та інші соціальні виплати взагалі.

Просить суд визнати неправомірними дії Державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніної Валентини Олександрівни відносно виконання Виконавчого листа №2-135-2011, виданого 23 грудня 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 26 518,86 грн, та моральної шкоди 210000,00 грн., а також визнати неправомірною та скасувати Постанову, винесену 13 грудня 2017 року Державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніною Валентиною Олександрівною, якою накладено арешт на всі рахунки боржника по Виконавчому провадженню №30666719.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.97, 102, 117).

В судове засідання представник заявника ОСОБА_5 адвокат Романюк І.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а.с. 98,102, 117).

В судове засідання державний виконавець Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніна В.О. або представник Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до суду не прибули. Причини неявки у судове засідання не повідомили, з Заявами про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися.

Стягувач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 73,115), причини неявки суду не повідомив, з Заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.

Представник стягувача ОСОБА_1 Мельник О.І., яка діє на підставі Довіреності від 07 вересня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованої в реєстрі №2226 ( а.с.87) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення Скарги ОСОБА_5 .

Представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Поляцько О.Ю., яка діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ДН №103185 від 14 квітня 2020 року, в судовому засіданні заперечувала проти задоволенні Скарги та просила суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_5 добровільно не виконує рішення суду та рішення суду почало виконуватися лише з того часу, як державним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника ОСОБА_5 . Також вказала, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна ( коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Жодних підтверджень, що ОСОБА_5 чи банківська установа надали інформацію державному виконавцю про те, що арештований рахунок має спеціальний режим використання або звертати стягнення на кошти, що знаходяться на арештованому рахунку заборонено законом до скарги не додано. Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї ( аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї ( аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Зважаючи, що ОСОБА_5 спричинив саме шкоду здоров`ю ОСОБА_1 , то з його пенсії повинно відраховуватися на погашення боргу 50 відсотків, що не суперечить вимогам закону. Постановою державного виконавця у ВП № 30666719 від 18 липня 2019 року звернено стягнення з пенсії ОСОБА_5 , який перебуває на обліку в Вишгородському об`єднаному Пенсійному фонді України у розмірі 20 відсотків, починаючи з 01 липня 2019 року. Вважає, що твердження скаржника, що фактично державний виконавець своєю Постановою наклав арешт на пенсію та інші соціальні виплати боржника, не відповідає дійсності. Просить залишити Скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Згідно приписів ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що Скарга ОСОБА_5 на дії та рішення державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніної Валентини Олександрівни, стягувач - ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема: верховенства права, законності, справедливості.

Відповідно до статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

При розгляді Скарги судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів Скарги вбачається, що 17 січня 2012 року Державним виконавцем Богдан К.М., Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 30666719 на підставі Виконавчого листа № 2-135-2011, виданого 23 грудня 2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 26518,86 грн. та моральної шкоди в розмірі 210000,00 грн (а.с. 5).

13 грудня 2017 року Державним виконавцем Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніною В.О. по Виконавчому провадженню № 30666719 складено Постанову, якою накладено арешт на всі грошові кошти, що маються на всіх рахунках боржника ОСОБА_5 (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що на ім`я ОСОБА_5 у банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрито рахунок №4/ (980) на який Управлінням соціального захисту населення Вишгородської РДА, в порядку Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перераховується компенсація, пенсія та інші соціальні виплати (а.с. 9,10).

На вказаний вище банківський рахунок ОСОБА_5 отримує компенсацію та пенсію, інші соціальні виплати, оскільки є інвалідом другої групи з 16 березня 2007 року довічно, що підтверджується Експертним висновком № 132 від 27 лютого 2007 року та Довідкою до Акту огляду МСЕК № 294727, копією Пенсійного посвідчення серія НОМЕР_3 від 02 грудня 2010 року, копією Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_4 від 17 квітня 2007 року та Довідкою Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА № 15 від 28 липня 2019 року (а.с. 7, 8, 9, 12).

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

За приписами ст. 70Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

У Постанові про арешт коштів боржника від 13 грудня 2017 року було чітко зазначено, що необхідно накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, крім коштів, що міститься на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Конкретні рахунки у постанові державним виконавцем не зазначалися.

Враховуючи викладене, обов`язок приймати рішення щодо накладення арешту на рахунки приймає банківська установа.

Так не про які рахунки із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом або про цільове призначення рахунку банком не зазначалось, а постанова не поверталась без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Главою 9 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженій Постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 року № 22 визначений Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за Постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9глави 11 цієї Інструкції.

До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Таким чином, виконуючи постанову державного виконавця, банк зобов`язаний зупинити будь-які видаткові операції по арештованим рахункам, що унеможливлює отримання з арештованого рахунку будь-яких коштів.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на ім`я ОСОБА_5 в банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрито рахунок №4/ (980), на який Управлінням соціального захисту населення Вишгородської РДА, в порядку Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перераховується компенсація, пенсія та інші соціальні виплати (а.с. 9,10), однак на даний рахунок накладено арешт.

Отже, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної Постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ), на який зараховується пенсія та соціальні виплати боржника, що фактично позбавляє його можливості отримувати пенсійні та соціальні кошти, а тому такий арешт порушує право боржника на отримання коштів, необхідних для існування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Як вже зазначалося, стягнення на пенсію та соціальні виплати боржника звернуто Постановою державного виконавця від 13 грудня 2017 року.

Відповідно до матеріалів Виконавчого провадження, після винесення зазначеної Постанови, державним виконавцем не було витребувано інформацію щодо наявності у боржника грошових коштів на рахунках банку, а було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення Постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом накладати арешт, та належать боржнику ОСОБА_5 , з мотивів наявності у боржника непогашеної заборгованості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що на рахунок заявника, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ), з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія ОСОБА_5 , а також соціальні виплати, та, зважаючи на граничний розмір відрахувань з пенсії та соціальних витрат, суд вважає, що оскаржувана постанова в частині накладення арешту на вищевказаний рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль» є протиправною.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, в розумінні вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно скасувати оскаржувану постанову, а може лише зобов`язати уповноважену особу її скасувати.

За таких умов, скарга ОСОБА_5 в частині скасування саме судом оскаржуваної постанови на вимогах Закону не ґрунтується та в цій частині задоволена бути не може.

Разом з тим, з підстав викладених вище судом встановлено протиправність Постанови від 13 грудня 2017 року про арешт грошових коштів боржника у Виконавчому провадженні №30666719 в частині накладення арешту на рахунок заявника, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ), винесеної державним виконавцем Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дороніною В.О.

При цьому в розумінні вказаних вище норм ст. 451 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» усунути виявлене порушення слід шляхом зобов`язання уповноваженого державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області скасувати оскаржувану Постанову та зняти арешт з рахунку, відкритого ОСОБА_5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ), на які він отримує пенсійні та соціальні виплати.

Ухвала суду не перешкоджає державному виконавцю накласти арешт на кошти боржника ОСОБА_5 , розміщені на інших рахунках в банках, крім рахунку, відкритого ОСОБА_5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ), на який він отримує пенсію та інші соціальні виплати.

Таким чином подана скарга має бути задоволена частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 268, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ДОРОНІНОЇ Валентини Олександрівни, стягувач : ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ДОРОНІНОЇ Валентини Олександрівни від 13 грудня 2017 року про арешт коштів боржника ОСОБА_3 у Виконавчому провадженні № 30666719 визнати протиправною в частині накладення арешту на рахунок, відкритий ОСОБА_5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ).

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Вишгородського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області скасувати Постанову від 13 грудня 2017 року про арешт коштів боржника у Виконавчому провадженні № 30666719 в частині накладення арешту на рахунок, відкритий ОСОБА_5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ) та зняти арешт з рахунку ОСОБА_3 , № НОМЕР_1 / НОМЕР_5 ) відкритого АТ «Райффайзен Банк Аваль», на який надходить пенсія та інші соціальні виплати.

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст Ухвали суду складено 04 травня 2020 року.

Ухвалу суду постановлено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.