ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року

м. Харків

Справа № 643/760/19

Провадження № 22-ц/818/2201/20

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії цивільної палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Хорошевського О.М.

Суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.

Учасники справи :

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Фізична особа підприємець ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року постановлене суддею Ніколаєнко І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати договір надання послуг №77 від 18.06.2018 укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 та стягнути ФОП ОСОБА_2 гроші у сумі 11200,00 грн та 10000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява вмотивована тим, що 18.06.2018 року між нею та ФО-П ОСОБА_2 був укладений договір № 77 П на доставку та влаштування вікон у кількості 7 одиниць у приватному будинку по АДРЕСА_1 , де вона мешкає. Вартість послуг була визначена у сумі 11200 грн., які вона повністю сплатила: 8000 грн. - 20.06.2018р., 3200 грн. - 20.07.2018 р. 20.07.2018року їй демонтували старі вікна та встановили нові. Вважає, що вікна не відповідають віконним отворам. Робота була виконана неякісно. В процесі монтажу були пошкоджені усі віконні короби. З відповідною заявою про неякісне встановлення вікон вона звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області та була здійснена перевірка її звернення від 14.08.2018 р. Посилається на те, що в відповіді за підписом заступника начальника ГУ зазначено, що нею була підписана карта вимірів та акт виконаних робіт та роз`яснено право звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував, що свідки можуть підтвердити факт непогодження щодо встановлення вікон, на позивачку кричали та змусили підписати акт прийому робіт. Також відповідачем не надано доказів того, що установлені ним вікна відповідають будівельним нормам та їх монтаж здійснено правильно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог ст.ст. Закону України "Про захист прав споживачів" та відповіді № 5.2/15637 від 17.10.2018 Головного управління держпродслужби в Харківській області права позивача порушені не були.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2018 року між ОСОБА_1 та ФО -П ОСОБА_2 укладено договір №77, на доставку та влаштування вікон у кількості 7 одиниць у приватному будинку по АДРЕСА_1 , вартість вікон та виконаних робіт складає 12000 гривень.

До договору надано гарантійний талон № НОМЕР_2 .

З направлення для проведення перевірки № 3001 від 09.10.2018 року на підставі наказу № 1763 від 03.10.2018 року, вбачається, що посадовим особам Управління захисту прав споживачів доручено здійснити державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів у суб`єкта господарювання сфери торгівлі, робіт і послуг у формі позапланової перевірки, який розташований АДРЕСА_2 , компанія «Мастер Ас», ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до акту Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, складеного за результатами перевірки від 12.10.2018 року відносно ФОП ОСОБА_2 порушень не виявлено.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 907 ЦК України визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Підстави для розірвання договору зазначені у статях 651 та 652 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 підписала та була ознайомлена зі змістом договору про виготовлення ПВХ конструкцій протягом 14 днів.

Таким чином, при встановлені зазначених фактів судом не було порушено норм процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права.

Судова колегія зазначає, що посилання апеляційної скарги на примушування позивачки на підписання акту прийняття робіт не ґрунтуються на наданих суду доказах. Будь-яких висновків щодо примусу до вчинення дій на виконання договірних зобов`язань суду надано не було.

Будівельно-технічна експертиза, проведення якої призначено судом першої інстанції і на вирішення якої ставилися питання: чи відповідають існуючим будівельним нормам роботи по влаштуванню вікон у кількості 7 одиниць у приватному будинку АДРЕСА_1 , проведені згідно договору №7712а від 18.06.2018 року, укладеного ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 проведено не було.

На клопотання експерта не було надано додаткових матеріалів та не оплачено рахунок за проведення експертного дослідження.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого районним судом рішення і не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Хорошевський О.М.

Судді Бурлака І.В.

Яцина В.Б.

повний текст постанови

складено 07 травня 2020 року