Справа № 234/1955/20
Провадження № 2/234/1601/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу № 234/1955/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2019 року він є власником квартири АДРЕСА_2 . Після укладення договору колишній власник квартири ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 виїхали з квартири на постійне місце проживання у інше місце, але продовжують бути зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_3 . З моменту купівлі квартири, відповідачі за місцем реєстрації не мешкають, їх особистих речей в квартирі немає, за комунальні послуги вони не сплачують. Позивач оплачує комунальні послуги, які нараховуються по кількості осіб зареєстрованих в квартирі, тобто і за відповідачів. Реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, отримати субсидію, тощо. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з моменту продажу квартири припинилось право власності ОСОБА_3 на цю квартиру, а ОСОБА_4 , як член його сім`ї втратила право користування цим житлом.

Ухвалою Краматорського міського суду від 04.03.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копія ухвали була направлена до відома сторін по справі, що підтверджується супровідним листом, який є наявним в матеріалах справи.

05.05.2020 року від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду надійшла заява про визнання позову.

Справа розглянута судом у відповідності до ч. ч. 3,5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше.

За таких обставин розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 5932, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 142 про склад сім`ї від 02.01.2020 року у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровано троє осіб, позивач по справі ОСОБА_1 , відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно інформації наданої з Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальних громади Краматорської міської ради від 29.01.2020 року, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2017 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки після продажу даної квартири у продавця ОСОБА_3 припинилося право власності на неї, тобто останній, як її попередній власник фактично втратив право користування нею.

Ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартирі), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Така ж норма міститься у ст. 405 ЦК України.

Відтак, право членів сім`ї власника квартири користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є ; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Тобто, оскільки після продажу даної квартири у продавця ОСОБА_3 припинилося право власності на неї, ОСОБА_4 , як член його родини теж фактично втратила право користування нею.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 319,346,383,391,405 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков