Справа № 296/2717/19
У Х В А Л А

Іменем України

06 травня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Шалоти К.В., розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/2717/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 28.04.2020 до Корольовського районного суду м.Житомира надішла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/2717/19, з вимогами накласти арешт на майно, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , в столярному цеху літ «В», площею 401,8 кв.м., сушильні літ «Е», площею 90,9 кв.м., прибудови до цеху літ «В-1» площею 83,2 кв.м., «В-2» площею 456, 0 кв.м. «е» площею 33,5 кв.м., котельню літ «Ж» площею 34,3 кв.м., а саме:

- станок стрічкопильний № НОМЕР_1 , - компресорна станція КС 500 з кунгом № НОМЕР_2 , - станок чотирьохсторонній DN 615 (виробництво Worldgrup країни Тайвань) НОМЕР_3 № 2006008, - шипорізний станок МХВ 3512 № НОМЕР_4 , - шипорізний станок МХВ 3512 № НОМЕР_5 , торцювальний станок НОМЕР_6 2415 № НОМЕР_7 , - торцювальний станок MJ 2415 № НОМЕР_8 , - станок для нанесення клею НОМЕР_9 , - обладнання DNR 50 2006 року випуск « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (виробництво країни Тайвань), №730, - блок управління Гальцемместр -333, - блок управління Гальцмместр-411, - прес веєрний для виробництва щита моделі НОМЕР_10 1930(виробництво ІНФОРМАЦІЯ_2 країни Тайвань) № Y0508019, - котел паливний КВ М(а) 0,50 № 74 2006 року, - систему опалення із труб мідних 150 метрів погонних, 12 радіаторів мідних, - металеві конструкції і алюмінієві листи для двох сушильних камер, на суму 183 000 доларів США, що еквівалентно 4 829 370 грн.00 коп. станом на 11.03.2019 року згідно курсу НБУ.

1.2. 05.05.2020 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/2717/19 передана в провадження судді Шалоти К.В.

1.3. Подана заява обґрунтовувалась тим, що наведене спірне майно є власністю позивача, однак відповідачами вказане майно передано в користування іншому суб`єкту господарювання, який експлуатує його недбало, а відповідачі отримують плату за його користування третіми особами. Посилаючись на те, що в даний час відповідачі намагаються продати спірне майно та розмістили інформацію про реалізацію спірного майна в інтернет мережі, вказував на необхідність застосування арешту майна для уникнення псування, знищення, продажу майна, в тому числі спадкоємцями ОСОБА_4 , що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

ІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

2.1. Відповідно до частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

2.2. Згідно із частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

2.3. Відповідно до частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

2.4. За змістом частини першої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

2.5. Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

ІІІ. РОЗ"ЯСНЕННЯ ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ

3.1. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 надані наступні роз`яснення щодо застосування інституту забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ІV. ОЦІНКА та ВИСНОВОК СУДУ

4.1. Зміст позовної заяви свідчить про те, що між ОСОБА_1 та спадкоємцями ОСОБА_4 виник спір щодо стягнення грошових коштів у розмірі 183 тис. дол. США, штрафу в сумі 18 300 дол. США та 3% річних 144.881 грн. 10 коп за період з травня 2018 року по березень 2019 року та 3% річних 130.058 грн. 10 коп за період з березеня 2019 року по грудень 2019 року, а також витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 спірного майна, що розташоване по АДРЕСА_1 .

4.2. Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

4.3. При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії.

4.4. Слід зазначити, що питання вжиття заходів забезпечення позову, яке було ініційовано позивачем у даній справі, було предметом розгляду судом першої та апеляційної інстанції. Так, постановою Житомирського апеляційного суду від 30.10.2019 ухвала Корольовського районного суду м.Житомира від 22.05.2019 скасована та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про додаткове забезпечення позову.

4.5. У зазначеній ухвалі суд апеляційної інстанції посилався, зокрема на те, що спірне майно протягом тривалого часу використовується у господарській діяльності Іноземного підприємства «Шамс», а обраний судом захід забезпечення призведе до перешкоджання господарській діяльності цього підприємства.

4.6. Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач вказував на те, що спірне майно, передано в користування іншому суб`єкту господарювання експлуатується недбало, а відповідачі отримують плату за користування спірним майном третіми особами.

4.7. Суд не приймає до уваги вказані доводи позивача як підставу для накладення арешту на спірне майно, оскільки жодних доказів на підтвердження недбалої експлуатації спірного майна, його пошкодження чи псування позивачем не надано.

4.8. Також у поданій заяву позивач посилався на те, що в даний час відповідачі намагаються продати спірне майно та розмістили інформацію про реалізацію спірного майна в інтернет мережі, вказував на необхідність застосування арешту майна для уникнення продажу майна, в тому числі спадкоємцями ОСОБА_4 , що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

4.9. Разом з тим, з доданої до заяви роздруківки інтернет оголошення з мобільного телефону, датованого 24 квітня, під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », жодним чином не вбачається, що оголошення стосується саме того майна щодо якого позивачем пред"явлено позов та існує спір між сторонами, а додані до заяви дві фотозобрження також не дають суду будь-якої можливості належним чином ідентифікувати зображене на них майно.

4.10. Також позивачем не наведено достатніх підстав вважати, що автором зазначеного вище інтернет оголошення під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є саме відповідачі у справі, а не будь-яка інша особа.

4.11. Суд вважає, що позивачем не доведено наявність достатніх підстав вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також співмірність вжиття обраного заходу забезпечення позову з тими негативними майновими наслідками, що можуть настати в результаті їх вжиття.

4.12. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/2717/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/2717/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 3 Розділ XII Прикінцеві положення та пункту 15.5 Розділ XIII Перехідін положення Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя К. В. Шалота