ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9039/20 Справа № 204/2451/18 Головуючий у першій інстанції: Самсонова В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, посилаючись на те, що 18 липня 2018 року Красногвардійський районний суд задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дружину, на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року до досягнення малолітнім сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після ухвалення зазначеного рішення ОСОБА_1 отримала виконавчий лист і мала намір пред`явити його до виконання, але ОСОБА_3 зобов`язався добровільно надавати матеріальну допомогу. Однак свої зобов`язання він не виконує, за весь час він надав лише грошову суму у розмірі 2400,00 грн. Ніякої допомоги більше не надає. У зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає, що встановлений законом трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання пропустила, тому просила поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 18 липня 2018 року №204/2451/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року до досягнення малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2018 року у цивільній справі №204/2451/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року до досягнення їх малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 40-42).

Зазначене вище рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2018 року, 27 серпня 2018 року було видано виконавчий лист №204/2451/17, який ОСОБА_1 отримала особисто 27.08.2018 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи на аркуші 45.

18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання зазначеного вище рішення, надавши також оригінал виконавчого листа від 27 серпня 2018 року №204/2451/17 (а.с. 98).

24 червня 2020 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №27706/5, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення його до виконання (а.с. 100).

За положеннями частини 3 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно частини 6 вказаної вище статті стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку на пред`явлення листа до виконання обгрунтована тим, що стягувач не пред`явила виконавчий лист до виконання, оскільки боржник зобов`язався добровільно надавати матеріальну допомогу.

Інших причин суттєвого порушення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, фактів переривання перебігу відповідного строку - заявником не зазначено, доказів не надано.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наявним у справі доказам; встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа від 27 серпня 2018 року №204/2451/17, який стягувач отримала особисто 27.08.2018 року, сплив із виповненням сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто 17 серпня 2019 року; з даною заявою ОСОБА_1 звернулась 07 липня 2020 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші заяви (а.с. 49), зі значним пропуском строку - 10 місяців 20 днів; приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не надано доказів поважності причин суттєвого порушення стягувачем строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача ОСОБА_1 про поновлення їй строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2020 року у цивільній справі №204/4602/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 11 грудня 2015 року, зареєстрований у відділі РАЦС Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 258 - розірвано. У своєму позові ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства у сторін припинено з червня 2020 року.

Зазначене вище підтверджує, що позивачка визнає факт проживання з відповідачем однією сім"єю по травень 2020 року включно, що передбачає наявність спільного бюджету та зумовлює свідоме невчинення позивачкою дій щодо пред`явлення виконавчого листа від 27 серпня 2018 року №204/2451/17 до примусового виконання.

Колегія звертає увагу, що заявником належних та допустимих доказів наявності поважних причин порушення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не надано, доказів переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не представлено, клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, змістом апеляційної скарги, протоколом судового засідання.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді