Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

присяжних Сафронової Н.В., Шипоша О.А.

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання померлим його батька ОСОБА_2 .

Вимоги мотивував тим, що 07.09.2016р. його батько ОСОБА_2 пішов з дому і до теперішнього часу не повернувся. Заходи з його розшуку результатів не принесли. 09.09.2016 р. Волноваським ВП ГУНП в Донецькій області відкрито кримінальне провадження №00001243 за фактом безвісно зниклого. 14.03.2018р. рішенням Волноваського районного суду ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім. Посилаючись на те, що з часу зникнення минуло більше трьох років, наразі заявник має намір оформити на себе майно, яке належить батькові, тому просив визнати його померлим.

У судовому засіданні заявник на задоволенні заявлених вимог наполягав з підстав, визначених у заяві. Пояснив суду, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживав разом із батьком в АДРЕСА_1 . Після зникнення батька будь-який зв`язок із ним припинився Заходи щодо встановлення його місцезнаходження позитивних результатів не принесли.

Представник заінтересованої особа, Волноваського об`єднане управління Пенсійного фонду України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

26.12.2019 року ухвалою Волноваського районного суду провадження у справі відкрито.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є батьком заявника ОСОБА_1

09 вересня 2016 року на підставі заяви ОСОБА_3 про те, що її батько ОСОБА_2 07.09.2016р. вийшов з дому та до теперішнього часу не повернувся, місцезнаходження його невідоме, зареєстроване кримінальне провадження №0001243 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.7).

Згідно інформації Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області наразі місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, заходи щодо його розшуку позитивних результатів не принесли.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 14.03.2018 року заяву заступника задоволено заяву ОСОБА_1 та визнано безвісно відсутнім його батька ОСОБА_2 (а.с.10).

Заявник зазначає, що до сьогоднішнього часу місце знаходження батька не відоме.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що доводиться сусідкою сім`ї ОСОБА_1. ОСОБА_2 на початку вересня 2016 року пішов з дому та більше не повернувся. Зазначила, що з 1971 року особисто знайома з ОСОБА_2 , він мав проблеми зі здоров`ям, інколи уходив з будинку та блукав, забував дорогу. Члени сім`ї йому клали у кармани записки з його прізвищем, номером телефону, адресою проживання.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні надала аналогічні покази та вказала, що ОСОБА_2 інколи ніби втрачав пам`ять та не міг знайти дорогу додому, блукав містом.

Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України.

Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення спадщини на частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 (а.с.8,9), невиплачену пенсію.

Наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Частина 3 ст. 46 ЦК: фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Підсумовуючи вищевикладене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 у точності не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - померлим.

Датою оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим, вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Т.В. Безрук

Присяжні Н.В. Сафронова

О.А. Шипоша