Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство «Альфа - Банк», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення штрафу, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» штраф у сумі 179 275,00 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник всіх прав та обов`язків - Акціонерне товариство «Альфа -Банк», ідентифікаційний номер 23494714) та фізичною особою за законодавством України - ОСОБА_1 , було укладено Договір кредиту № 10- 29/7232. З метою забезпечення виконання Кредитного договору між позивачем, відповідачем було укладено Іпотечний договір № 39.29-56/084І, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаровою Т.В., 04 червня 2008 р. та зареєстровано в реєстрі за № 810.

В іпотеку передано нерухоме майно, що придбане іпотекодавцем за кредитні кошти, надані іпотекодержателем, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача є стягнення штрафу за невиконання іпотекодавцем умов кредитного договору та іпотечного договору в частині страхування предмету забезпечення та своєчасне надання іпотекодержателю підтверджуючих документів за період з 04 червня 2018 р. по 04 червня 2019р.

Станом до дати пред`явлення цього позову від відповідача не надходило нового договору страхування заставного майна та/або квитанції про сплату страхового платежу згідно порядку слати страхового платежу за договором № 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008р. за вказаний вище період.

В матеріалах кредитної справи наявний лише договір № 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008р. добровільного страхування майна громадян, заява на переказ готівки № str/1748 від 04 червня 2008р., меморіальний ордер № 1 від 22 вересня 2009р. та меморіального ордеру № 1 від 03.06.2010р.; оплата страхового платежу № 2. Інші документи, які б підтверджували факт сплати періодичних страхових платежів, у банку відсутні.

Таким чином, має місце системне порушення умов кредитного, іпотечного договору та ст. 8 Закону України «Про іпотеку», що тягне за собою порушення прав іпотеко держателя на задоволення своїх забезпечених іпотекою вимог за рахунок сум страхового відшкодування у разі випадкового знищення, випадкового пошкодження, або псування предмета іпотеки та ненадання іпотекодавцем належної заміни, як це передбачено п.п. 2.4.8. Іпотечного договору

Враховуючи те, що іпотечний договір є спеціальним договором, який регулює правовідносини щодо іпотеки та містить окремі пункти договору (п.п. 2.1.7, п.п. 2.1.9., п.п. 2.4.8., п. 3.2.), які визначать обов`язки щодо страхування предмету іпотеки, то, в такому випадку, правомірним буде нарахування штрафу за невиконанням обов`язку застрахувати предмет іпотеки на весь період фактичної дії договору іпотеки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та призначено розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 07 лютого 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Додаткових письмових пояснень, щодо педмету спору представником до суду надано не було.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 08 лютого 2010 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у ньому, та просить суд відмовити у їх задоволенні.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальнийакт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, «Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників».

Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 2) правонаступництва

Таким чином, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків є АТ «АЛЬФА БАНК».

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 10-29/7232 за умовами якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 284 000,00 дол. США за сплатою 13.5% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених у додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

10 червня 2009 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року.

06 липня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року.

04 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/7233 за умовами якого надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами - траншами, зі сплатою 24,00% річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 5 378,00 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 03 червня 2033 року (включно) на умовах, визначених цим договором. За змістом п.п. 1.1.2 цього договору, кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п. 1.1.1 цього договору, за умови повного погашення попереднього траншу та у випадку нездійснення позичальником сплати за рахунок власних коштів чергового страхового платежу за договором страхування майна № 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008 року, укладеного між позичальником та веско, що здійснює страхування нерухомості, іпотека якої забезпечує виконання кредитних зобов`язань позичальника за договором кредиту № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року.

На виконання зобов`язань позичальника, 04 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 39.29-56/084і за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 10-29/7232 від 04 червня 2008 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, нерухоме майно, що придбане іпотекодавцем за кредитні кошти, надані іпотекодержателем, відповідно до умов договору, яким обумовлено основне зобов`язання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу майна, укладеним між іпотекодавцем та ОСОБА_2 , який посвідчений того ж дня Гончарук Т. В. , приватним нотаріусом КМНО за реєстровим № 807 та зареєстрованого у державному реєстрі правочинів за реєстровим № 2937792.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 вересня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 9 377 237,01 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 721 686,54 грн. та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір в сумі 25 500,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1071/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Відмовляючи в позові суд виходив з того, що змінивши строк виконання основного зобов`язання, банк звернувся до суду із зазначеним позовом з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст.559 ЦК України.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до умов підпункту 2.1.7. п. 2.1. іпотечного договору від 04 червня 2008 року № 39.29-56/084і, Відповідач зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення цього Договору застрахувати Предмет іпотеки на повну його вартість в Веско на користь Іпотекодержателя (Позивача) з попереднім погодженням останнім умов такого страхування, та надати Іпотекодержателю відповідний договір страхування.

Таким чином, єдиним обов`язком Відповідача, який визначений умовами підпункту 2.1.7. п. 2.1. іпотечного договору від 04 червня 2008 року № 39.29-56/084і, є те, що Відповідач зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення Договору застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість та надати копію відповідного договору страхування Позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду відповідач належним чином виконав умови підпункту 2.1.7. п. 2.1. іпотечного договору від 04 червня 2008 року № 39.29-56/084і в частині страхування предмету забезпечення, а саме: в день укладання Договору (04 червня 2008 року), уклав договір добровільного страхування майна громадян № 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008 року.

Окрім того, належне виконання умов підпункту 2.1.7. п. 2.1. даного Договору підтверджує і сам Позивач, коли до матеріалів позовної заяви долучає договір добровільного страхування майна громадян 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008 року.

Разом з тим, Підпунктом 2.1.9. п. 2.1. Договору встановлений обов`язок Відповідача сплачувати всі передбачені чинним законодавством України податки та збори, а також нести інші витрати, пов`язані з предметом іпотеки.

До матеріалів справи Позивачем не надані належні та допустимі докази, щодо порушення Відповідачем умов підпункту 2.1.9. п. 2,1. Договору, а саме: які податки та збори не були сплачені Відповідачем та які інші витрати не були сплачені Відповідачем.

У зв`язку з чим, між Позивачем та Відповідачем на власний розсуд визначені та погоджені умови Договору, відповідно до яких, встановлені чіткі обов`язки Відповідача, а саме: протягом двох робочих днів від дати укладення Договору, застрахувати Предмет іпотеки на повну його вартість в Веско на користь Іпотекодержателя (Позивача) з попереднім погодженням останнім умов такого страхування, та надати Іпотекодержателю відповідний договір страхування.

Відповідачем зазначені умови Договору виконані, в підтвердження цього Позивачу у строк встановлений Договором, був наданий договір добровільного страхування майна громадян № 008-иг/06к.26 від 04 червня 2008 року.

Інших обов`язків для Відповідача за Договором щодо умов страхування предмету іпотеки не встановлено.

Оскільки умовами укладеного Договору не передбачено обов`язку у Відповідача надавати Позивачу періодично та/або в інший погоджений строк квитанцій про сплату страхового платежу згідно порядку сплати, який передбачений умовами договору страхування, надання нового договору страхування, в разі, якщо дійсний договір страхування буде припинений та/або розірваний та будь-яких інших умов, то не може настати і відповідальність за невиконання не існуючих умов Договору.

Крім того, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог по суті, клопотання сторони відповідача про застосування до позову строків позовної давності судом не вирішувалось.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, по захист якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 14 серпня 2019 року в справі №676/2934/16-ц.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесенні позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 104, 509, 512, 526, 530, 575, 610, 612, 627-629, 1054Цивільного кодексу України, ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 березня 2020 року.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (, 03105, м. Київ. вул. Велика Васильківська, буд. 100);

Відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: