Справа № 700/336/20
Провадження № 2/700/258/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Лисянка матеріали цивільної справи № 700/336/20 провадження № 2/700/258/20 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У позовній заяві позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , жителька смт. Лисянка Черкаської області. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок та присадибна земельна ділянка по АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем майна померлого за заповітом, складеним спадкоємцем від 27.09.2012 року. Про наявність заповіту йому не було відомо. Звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Лисянської державної нотаріальної контори, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущеним строком. Оскільки протягом певного часу перебував за межами місця свого проживання і не зміг вчасно оформити спадщину, тому змушений звернутися до суду із даною заявою.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Лисянської селищної ради у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Лисянка Черкаської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.10.2019 року.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно.

За життя померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2440, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак постановою нотаріуса від 18.04.2020 року № 539/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, а тому просить суд визнати йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 не звернувся протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку до нотаріуса, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить інтересам сторін та вимогам закону, дотримуючись засад верховенства права, законності та справедливості, то суд вважає за можливе визнати причини пропуску подання зави до нотаріальної контори поважною, позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом ста вісімдесяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання до Лисянської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю в сто вісімдесят календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити позивачу та відповідачу, що у відповідності до п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб