Провадження № 2-зз/359/13/2020
Справа № 359/2379/18
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» Домберга Ігоря Михайловича про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» про відшкодування заподіяної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» (далі по тексту ТОВ «Домберг») ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову, застосованого ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2018 року по справі № 359/2379/18, а саме : скасувати арешт, накладений на будівлі та споруди промислової бази, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ТОВ «Домберг».

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Домберг» про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів та моральної шкоди. Ухвалою Бориспільського міськрайон-ного суду Київської області 02 липня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на будівлі та споруди промислової бази, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які в цілому складаються з: прохідна, 1; склад, 2; трасформативна підстанція, 3; адмінбудівля, 4; столярний цех, 5; столярний цех, 6; пилорама, 7; склад, 8; водонапірна башта, 9; склад, 10; склад, 11; сушильна камера, 12; навіс, 13; басейн, 14; котельня, 15; пожежна ємність, 16; мазутна ємкість, 17; пожежна ємкість, 18; склад ПММ, 19; естокада, 20; вапняна яма, 21; гаражі, 22; вбиральня, 24; підвал, 25; пожежні ємкості, 26; огорожа, 27; дорожнє покриття, 28, які на праві приватної власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Домберг».

На думку заявника, даною ухвалою суду вжито заходи забезпечення позову, якими чиниться перешкоди у здійсненні господарської діяльності юридичної особи та обмежено право відповідача користуватись та розпоряджатись власним майном. Крім того, не враховано вимоги законодавства в частині встановлення співвідношення прав (інтересу) про захист яких просить позивач з вартістю майна, на яке накладено арешт.

Так, ціна позову ОСОБА_1 складає 6 207 840 грн. 15 коп., а арешт накладено на майно, яке згідно Звіту Приватного підприємства «Лідес Консалт» від 15 квітня 2020 року становить 15 518 543 грн. У зв`язку з наведеним директор ТОВ «Домберг» Домберг І.М. вважає, що вжитий судом захід забезпечення позову не є адекватним, рівноцінним, співмірним та співрозмірним до заявлених позивачем вимог та просить скасувати його.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання про скасування заходу забезпечення позову директор ТОВ «Домберг» Домберг І.М. в судове засідання не з`явився, представника до суду не направив. Разом з тим, подав заяву, якою розгляд клопотання просив здійснити у його відсутність та підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити.

Позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшло заперечення, яким просить відмовити в задоволенні заявленого директором ТОВ «Домберг» клопотанні.

Суд, дослідивши подані сторонами заяви, доводи клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та приєднані до неї докази, прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Домберг» про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди, в рамках якої ухвалою суду від 02 липня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на будівлі і споруди промислової бази, які на праві приватної власності належать відповідачу та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які в цілому складаються з: прохідна, 1; склад, 2; трасформативна підстанція, 3; адмінбудівля, 4; столярний цех, 5; столярний цех, 6; пилорама, 7; склад, 8; водонапірна башта, 9; склад, 10; склад, 11; сушильна камера, 12; навіс, 13; басейн, 14; котельня, 15; пожежна ємність, 16; мазутна ємкість, 17; пожежна ємкість, 18; склад ПММ, 19; естокада, 20; вапняна яма, 21; гаражі, 22; вбиральня, 24; підвал, 25; пожежні ємкості, 26; огорожа, 27; дорожнє покриття, 28.

Дана ухвала суду отримано відповідачем 13 липня 2018 року та в апеляційному порядку не оскаржено.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частинами 1, 2 ст. 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таке клопотання розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження до суду.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України» визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 3, 4 вказаного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України» та п.п. 59, 60 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

На підтвердження заявлених вимог директор ТОВ «Домберг» Домберг І.М. подав до суду Звіт Приватного підприємства «Лідес Консалт» від 15 квітня 2020 року, згідно якого ринкова вартість майна відповідача, що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 становить разом з ПДВ 15 518 543 грн.

Зважаючи на вказане, відповідач вважає неспівмірним застосований арешт майна до розміру заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та у зв`язку з цим просить скасувати його.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

З дослідженого звіту Приватного підприємства «Лідес Консалт» від 15 квітня 2020 року судом встановлено, що згідно таблиці розрахунків (аркуш 15 звіту) більшість будівель у майні, що належить ТОВ «Домберг» та розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , і на яке накладено ухвалою суду арешт, побудовано в 1970 році, а окремі елементи (водонапірна башта) у 1971 році, склад, навіс у - 1990 році, дві сушильні камери у 2005 році.

В той же час, суд, частково задовольняючи клопотання представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову виходив з того, що до заяви було приєднано роздруківку оголошення з мережі Інтернет на сайті ОЛХ про продаж вказаного майна ТОВ «Домберг», а також розпродаж меблів Домберг у зв`язку з закриттям магазину (а.с. 22-26). Тобто підтверджувалась обставина щодо існування реальної загрози відчуження відповідачем майна на користь третіх осіб, що в свою чергу спричинило б утруднення виконання судового рішення.

Варто також зазначити, що згідно тексту оголошення щодо продажу нежитлових приміщень, які належать відповідачу та розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , вартість даного майна визначено продавцем в розмірі 5 000 000 грн. (а.с. 22).

Разом з тим, за описом даного майна у звіті від 15 квітня 2020 року, судом встановлено, що будь-яких поліпшень якості майна, його розвиток чи переобладнання, удосконалення за період з 2005 року по дату оцінки, власником не здійснювались. Тобто, обставин, які б свідчили про можливість збільшення його вартості за період часу з 02 липня 2018 року (забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно) не наведено і не підтверджено жодним чином. Доказів протилежного суду не надано.

Крім того, згідно звіту Приватного підприємства «Лідес Консалт» від 15 квітня 2020 року, вартість майна відповідача, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , становить разом з ПДВ становить 15 518 543 грн. Проте, даний розмір визначено не лише щодо нежитлових приміщень, а й щодо земельної ділянки, на якій воно розташовано.

Так, вартість будівель і споруд (без ПДВ) становить 11 635 610 грн. 89 коп. та вартість земельної ділянки (без ПДВ) становить 1 296 507 грн. 84 коп., а всього (без ПДВ) загалом це майно коштує 12 932 118 грн. 72 коп. 20% ПДВ дорівнює 2 586 423 грн. 74 коп., у зв`язку з чим загальна вартість майна (будівель і земельної ділянки разом з ПДВ) становить 15 518 542 грн. 47 коп. Тобто, вартість самих нежитлових споруд, разом з ПДВ, є меншою за 15 518 542 грн. 47 коп.

У зв`язку з наведеним вище та зважаючи на положення ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд критично ставиться до визначеного приватним оцінювачем розміру ринкової вартості арештованого майна, оскільки інших доказів ТОВ «Домберг» щодо обґрунтованого підвищення його вартості в порівнянні з зазначеною у оголошенні про продаж, суду не надано.

Твердження директора ТОВ «Домберг» щодо втручання або перешкоджання у здійсненні господарської діяльності суд вважає безпідставними, оскільки, в порушення вимог ч. 3 ст. 12 та ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, ці обставини не підтверджені жодними доказами.

Крім того, згідно вищевказаного висновку оцінювача (аркуш 5, 6 звіту) об`єкт оцінки нежитлові будівлі і споруди, розташований за адресою : АДРЕСА_1 є діючим і використовується за цільовим призначенням в якості основних засобів підприємства з виробництва теслярських та столярних виробів.

Відповідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, який згідно ч. 4ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на вказане та те, що спір між сторонами триває і судове рішення у справі не ухвалено, спір не врегульовано мирним шляхом, розмір заявлених позовних вимог не зменшено, суд не вбачає підстав для задоволення заяви директора ТОВ «Домберг» Домберга І.М. про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» Домберга Ігоря Михайловича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» про відшкодування заподіяної шкоди відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яковлєва Л.В.