Справа № 308/2320/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

секретаря судового засідання Боти О.І.,

розглянувши заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» адвоката Пеняк Іванни Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, запису про право власності та припинення права власності,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа, ухвалою суду від 06.03.2020 в якій відкрито провадження.

При підготовці до розгляду справи судом встановлено, що разом з позовною заявою представником позивача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» адвокатом Пеняк І.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на трансформаторну підстанцію №35 літ. Б, загальною площею 49,2 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо трансформаторної підстанції № НОМЕР_1 літ. Б, загальною площею 49,2 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Заяву мотивовано тим, що предметом позову є захист права власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на трансформаторну підстанцію №35, відносно якої було здійснено ряд незаконних дій щодо відчуження та перереєстрації даного об`єкту нерухомості, а тому у позивача наявні всі підстави вважати, що в процесі розгляду справи трансформаторна підстанція № НОМЕР_1 буде відчужена та зареєстрована за іншою особою, що зробить неможливим виконання рішення суду та зведе нанівець право позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є захист права власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на трансформаторну підстанцію № НОМЕР_1 шляхом витребування з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 трансформаторну підстанцію 35 літ Б, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт, скасування відповідного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинення права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт тошо.

За довідкою №4233 від 28.10.2016 стверджується, що будівлі ТП-35, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 надана поштова адреса м АДРЕСА_2 .

Згідно з інформаційної довідки №201450893 від 24.02.2020 об`єкт нерухомого майна трансформаційна підстанція № НОМЕР_1 літ Б за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване як об`єкт житлової нерухомості, власником якого значиться ОСОБА_1 .

Однак, в позовній заяві позивач зазначає, що спірний об`єкт нерухомості ТП-35 та ТП -35 літ Б є одним і тим самим об`єктом електроенергетики та має лише одне правильне найменування трансформаційна підстанція, а відтак зазначення відповідачем та третьою особою відмінного найменування від вказаного порушує право позивача як власника на вільне володіння та розпорядження об`єктом тощо.

З огляду на викладене, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, враховуючи те, що предметом позову є захист права власності ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на трансформаторну підстанцію №35, який перебуває на розгляді в суді, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на трансформаторну підстанцію №35 літ. Б, загальною площею 49,2 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101 та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо трансформаторної підстанції № НОМЕР_1 літ. Б, загальною площею 49,2 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов