Провадження № 2/537/73/2020
Справа № 537/3564/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судових засідань Скічко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Нетеса А.І. ,

третя особа ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10.07.2001року за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем якої був батько. Разом з ними проживала мати ОСОБА_4 , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на АДРЕСА_2 . Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою ОСОБА_1 був неповнолітнім і повинен був зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків вона змінила його місце реєстрації Хоча фактично користувалися кімнатою АДРЕСА_1 . Отже на час смерті батька в кімн . АДРЕСА_1 був зареєстрований тільки батько, а фактично проживали однією сім*єю з трьох осіб, : ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . Вважає, що він має право на подальше користування житлом, т.я. є рідним сином наймача ОСОБА_5 та більш ніж 10 років проживає в даному приміщенні. Тому звернувся до суду з позовною заявою та прохав визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право на користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що померлий є батьком позивача. Після його смерті залишилося житлове приміщення, в якому проживав його батько. Дійсно він зареєстрований та проживав разом з матір*ю в її квартирі, але після досягнення 18років він вважає що має право проживати окремо. Прохав суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, прохала відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 підтримала позов ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та прохала його задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду, що він працює інспектором КП «Квартирне управління». В 2016 році вони отримали інформацію що наймач кімнати ОСОБА_5 , 1967 р.н. , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Кімната АДРЕСА_1 була закрита та опечатана. А в 2019 році зі слів сусідів стало відомо, що бувша дружина ОСОБА_5 зірвала пломбу з дверей та повідомила, що буде там жити. Кімната була вся в сміття. Жити там неможливо. При житті ОСОБА_5 , який характеризувався негативно, в кімнаті постійно були бійки. Кімната належить до комунальної власності міськвиконкому . Ордер був виписаний в 1988 році на одну особу, ОСОБА_5 , який проживав там один та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборгованість на комунальні послуги була, в кімнаті потім ніхто не проживав. При виході за адресою АДРЕСА_1 ним складалися акти про не проживання особи в даній кімнаті за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила суду, що проживала разом з ОСОБА_5 , який помер в 2016 році на різних поверхах. Часто бачила його, була в нього в гостях. Після його смерті кімната була опечатана, ліжко з кімнати вкрали. Після його смерті ніхто не сплачував комунальні витрати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила суду, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 , після розлучення не проживали разом з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті в 2016 році приходили,зривали пломби. Вони мали ключі від кімнати. Останній раз коли вони зірвали пломбу, наводили порядок у кімнаті, сказали що вони господарі кімнати. ОСОБА_4 з померлим ОСОБА_5 були розлучені. ОСОБА_4 приходила до ОСОБА_5 разом зі своїм співмешканцем. Сина ніколи не було. Після смерті ОСОБА_5 ніхто в кімнаті не жив та нею не користувався. З 2016 року кімната опечатана була квартирним управлінням.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила суду, що з ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 не знайомі. В даному будинку проживає 5 років. Сина померлого ОСОБА_5 ніколи не бачила в будинку. Квартира знаходиться на третьому поверсі будинку. Після смерті ОСОБА_5 в квартирі ніхто не проживає. Кімната опечатана була. Але приходила жінка зривала пломбу, намагалася зайти до кімнати.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив суду, що знав покійного ОСОБА_5 з 2002 року. Сім*єю вони жили деякий час, але в 2005 році бачив як ОСОБА_5 вигнав свою дружину з сином з квартири та потім вони не проживали разом більше 10 років. Його дружина зловживала спиртними напоями та приходила до нього щоб вживати спиртні напої. ОСОБА_5 помер в 2016 році. Після його смерті ніхто не проживав в кімнаті, кімната була опечатана. Чув зі слів, що жінка намагалася проникнути в кімнату. Пломбу зривала разом зі своїм співмешканцем.

Дослідивши матеріали справи,вислухавши сторони, свідків, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо),які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що основним квартиронаймачем кімнати АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що він є рідним сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з батьком він проживав з часу свого народження, а саме з 10.07.2001року за адресою: АДРЕСА_1 , наймачем якої був батько. Разом з ними проживала мати ОСОБА_4 , яка після смерті батька змінила місце реєстрації на адресу : АДРЕСА_2 . Оскільки на час її перепрописки за іншою адресою ОСОБА_1 був неповнолітнім і повинен був зареєстрований за місцем реєстрації одного з батьків вона змінила його місце реєстрації Хоча фактично користувалися кімнатою АДРЕСА_1 . Отже на час смерті батька в кімнаті АДРЕСА_1 був зареєстрований тільки батько, а фактично проживали однією сім*єю з трьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1999року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб , виданим повторно, серія НОМЕР_1 від 07.09.2016 р.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім*ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім*ї наймача, набувають рівного права з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщення, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім*ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім*ї наймача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що спірне питання, що виникло стосується кімнати, яка перебуває у комунальній власності та на балансовому обліку квартирного Управління при виконкомі Кременчуцької міської ради.

Відзив на позовну заяву не подавався.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Отже, залучивши до участі в справі належного відповідача, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає ,що слід відмовити позивачу у задоволенні позову.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач у справі не має права користування житловим приміщенням, т.я. не проживав в зазначеній кімнаті гуртожитку , як при житті батька так і після його смерті.

Це визнано та доказано в судовому засіданні показами свідків, зокрема : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , які підтвердили, що ОСОБА_1 не проживав з померлим ОСОБА_5 разом в одній кімнаті. А також показами свідка ОСОБА_6 ,який пояснив що кімната АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 в 2016році була закрита та опечатана. А в 2019 році зі слів сусідів стало відомо, що бувша дружина ОСОБА_5 зірвала пломбу з дверей та повідомила, що буде там жити. Кімната була вся в смітті. Жити там неможливо. Кімната належить до комунальної власності міськвиконкому . Ордер був виписаний в 1988 році на одну особу, ОСОБА_5 , який проживав там один та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборгованість на комунальні послуги була, в кімнаті потім ніхто не проживав. При виході за адресою АДРЕСА_1 ним складалися акти про не проживання особи в даній кімнаті за участі свідків .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються всі законні підстави для відмови в задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64,65,106 ЖК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 258-260, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання права користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06 травня 2020року.