Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3335/19
Провадження № 2/376/250/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Реєстраційний відділ державної реєстрації Сквирської міської ради Київської області про вселення в житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про вселення в житловий будинок.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона постійно з дня народження проживала в будинку АДРЕСА_1 та була там зареєстрована, однак у зв`язку з навчанням в іншому місті, булла знята з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 24.06.2015 року мати позивачки ОСОБА_6 набула у власність 49/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2016 року, реєстраційний номер 0.

На даний час позивачка повернулася з навчання та має намір вселитися та зареєструватися в будинку АДРЕСА_1 , але звернувшись в реєстраційний Відділ Сквирської міської ради для реєстрації, отримала відмову, оскільки потрібна згода всіх співвласників будинку, але вони не бажають з`являтися в у Відділ реєстрації посилаючись на зайнятість.

За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України просить суд :

Вселити та зареєструвати її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Сквира Київської області в житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.28).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.29,30,32,33,36,37,38,39).

Представник третьої особи Сквирської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника міської ради, щодо ухвалення рішення покладаються на думку суду (а.с.27).

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а. с. 31,40).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно з дня народження проживала в будинку АДРЕСА_1 та була там зареєстрована, однак у зв`язку з навчанням в іншому місті, була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , даний факт ніким із сторін не оспорюється.

Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 24.06.2015 року мати позивачки ОСОБА_6 набула у власність 49/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2016 року, реєстраційний номер 0 (а.с12) та копією рішення Сквирського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року (а. с. 9-11).

На даний час позивачка повернулася з навчання та має намір вселитися та зареєструватися в будинку АДРЕСА_1 , але звернувшись в реєстраційний відділ Сквирської міської ради для реєстрації, отримала відмову, оскільки потрібна згода всіх співвласників будинку, але вони не бажають з`являтися в у відділ реєстрації посилаючись на зайнятість.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частинами 1,2,4 ст. 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Згідно з вимогами ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою третій особі по справі ОСОБА_6 (яка є власником 49/300 частини вищевказаного житлового будинку), а тому відповідно до вимог ст. 3 СК України та ст. 64 ЖК України є членом її сім`ї, а тому має право користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири).

За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі вимог ст. 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України задовольнити позовні вимоги позивачки, вселити та зареєструвати ОСОБА_1 для постійного проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 64,150,156 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12,13, 76,81, 223,247, 258,259,263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Реєстраційний відділ державної реєстрації Сквирської міської ради Київської області про вселення в житловий будинок - задовольнити в повному обсязі.

Вселити та зареєструвати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Сквира Київської області в житловий будинок АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко