Провадження № 2-н/761/229/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши матеріали заяви

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про видачу судового наказу про стягнення з (Державного науково-виробничого підприємства «Термохолод» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Рильський 3 оф. 14) 21186,00 грн. нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати за період з 06 листопада 2014 року по 06 квітня 2016 року, 9766,00 грн. - суми індексації заробітної плати за період з 07 квітня 2016 року по 01 січня 2020 року,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Як вбачається із заяви, заявник просить стягнути нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати за період з 06 листопада 2014 року по 06 квітня 2016 року, 9766,00 грн. - суми індексації заробітної плати за період з 07 квітня 2016 року по 01 січня 2020 року.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

До особливостей наказного провадження відноситься те, що: провадження здійснюється без виклику сторін; встановлено вичерпний перелік вимог за якими може бути виданий судовий наказ; сторони мають статус заявника та боржника; діє принцип безспірності вимог; видача судового наказу у короткий термін (5 днів). При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Перевіряючи дотримання заявником вимог до заяви про видачу судового наказу, судом встановлено, що така не у повній мірі відповідає приписам ст. 161 та 163 ЦПК України. Зокрема, як вище зазначено сторони у наказному провадженні мають статус заявника та боржника. У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 163 ЦПК України, у заяві вказуються офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Всупереч вказаним вимогам, копії додатків до заяви про видачу судового наказу заявником не засвідчено. Приймаючи до уваги те, що наказне провадження здійснюється без виклику сторін суд позбавлений можливості перевірити обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім цього суд також звертає увагу, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Як вище зазначено, приписами ст. 161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог за якими може бути виданий судовий наказ.

Недотримання вимог ст. 161 та ст. 163 ЦПК України має своїм наслідком відмову у видачі судового наказу. Зокрема у відповідності до приписів п.1 та п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.161, 162, 163, 165, 353-355 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про видачу судового наказу про стягнення з (Державного науково-виробничого підприємства «Термохолод» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Рильський 3 оф. 14) 21186,00 грн. нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати за період з 06 листопада 2014 року по 06 квітня 2016 року, 9766,00 грн. - суми індексації заробітної плати за період з 07 квітня 2016 року по 01 січня 2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: