Справа № 465/1524/20
Провадження № 2/461/1021/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: П`ятої державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Кірілової Тетяни Миколаївни про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: П`ятої державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Кірілової Т.М. про визнання заповіту недійсним, з підстав, викладених у фабулі позову.

Позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Нормою ч.3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, за змістом ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, однак, суд звертає увагу на те, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не має процесуальної можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову, як того вимагає п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки суду не наведено відповідних мотивів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача в межах заявленого ним позову, не подано документів та інших доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, не надано суду доказів співрозмірності накладення арешту на квартиру та не надано доказів того, що відповідач має на меті відчужити спірне майно.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153, 259-260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: П`ятої державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Кірілової Тетяни Миколаївни про визнання заповіту недійсним - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.Р. Юрків.