Справа № 576/462/20
Провадження № 2/576/249/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого- судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат, ОСОБА_2 . Він є його спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) площею 5,75 умовних кадастрових гектарів, що належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054909 , яку ОСОБА_2 прийняв після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив. У 2020 році він звернувся до Глухівської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_2 . Однак, нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат у нього відсутній, він не може оформити спадщину після померлого брата, і просить визнати за ним право на 1/2 зазначеної земельної частки (пай) в порядку спадкування.

У судове засідання позивач не з`явився, при цьому його представником подано заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача - Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про те, що сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно, та просив розгляд справи проводити за відсутності представника Білокопитівської сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білокопитове Глухівського району Сумської області у віці 74 років помер ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 22.01.2001 (а.с.3).

З довідки про склад сім`ї спадкодавця № 186 виданої виконкомом Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області вбачається, що разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ; дружина - ОСОБА_4 та син - ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 Білокопитівською сільською радою не посвідчувався (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження від 13.05.1953 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8).

За змістом свідоцтва про народження від 11.10.1963 батьками позивача - ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 524/103-19 від 23.08.2019 р., ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано сертифікат на право на земельну (частку) пай Серія СМ № 0054909 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Жужоми за № 100 від 18.06.1996 р. Розмір земельної частки (пай) складав 5,75 умовних кадастрових гектарів (а.с.12).

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи, що померлий ОСОБА_3 за життя був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 5,75 умовних кадастрових гектара, то він набув право, яке позивач може успадкувати після його смерті.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58885336 від 24.12.2019 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 46632036, стан - чинний (а.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 26.08.2008 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 55 років в с. Білокопитове Глухівського району Сумської області (а.с.4).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області 19 серпня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №160, вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповів брату, ОСОБА_1 (а.с.6).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Міхно Д.В. від 14 квітня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1072, вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його брат - ОСОБА_1 , спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається із майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства, який має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства АФ «Моноліт» с. Білокопитове, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 16 листопада 2005 року в розмірі 4469 грн., що належить померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серії СУ -V № 72, виданого Білокопитівською сільською радою 19 січня 2009 року. Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 08 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) (а.с.11).

Заявою № 212 від 25.03.2009, адресованою Глухівській районній державній нотаріальній конторі підтверджується, що ОСОБА_5 , який є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , спадщину в установлений законом строк не прийняв, отримувати не бажає, до суду з питання встановлення додаткового строку на прийняття спадщини звертатися не буде (а.с.14).

Із наданої Глухівською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 13 від 16.01.2009 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається, що крім позивача, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 , мати померлого. Також, із зазначеної вище копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_4 від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті сина, ОСОБА_2 , відмовляється і свідоцтво про право на спадщину за законом отримувати не бажає, що підтверджується заявою ОСОБА_4 , наданою Глухівській районній державній нотаріальній конторі від 16.01.2009. Витягом про реєстрацію а Спадковому реєстрі підтверджується реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_2 . З довідки виданої виконкомом Білокопитівської сільської ради вбачається, що за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться земельна частка (пай) та майновий пай, які знаходяться на території Білокопитівської сільської ради; постійне місце проживання ОСОБА_2 було с. Білокопитове Глухівського району; заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчено виконавчим комітетом Білокопитівської сільської ради 19.08.2008 і зареєстровано по реєстру за № 160; разом з померлим ОСОБА_2 постійно проживала і зареєстрована його мати ОСОБА_4 . З Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Міхно Д.В. від 14.04.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 1071, вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його - брат ОСОБА_1 , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із: земельної ділянки площею 4,84 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Білокопитівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ -СМ № 006232, виданого Білокопитівською сільською радою Глухівського району 14.03.2002 згідно розпорядження Глухівської районної державної адміністрації № 37 від 11.02.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33. Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на 1/2 земельної частки (пай), яка належала померлому ОСОБА_3 , спадкоємцем за заповітом є його брат ОСОБА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі, а також з урахуванням того, що відповідач визнає позов, і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ними права в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 земельної частки (пай) є законними, і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право на 1/2 земельної частки (пай), загальною площею 5,75 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Білокопитівської сільської ради Глухівського району Сумської області, що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0054909 , виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 31.05.1996 за № 226, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Жужоми за № 100 від 18.06.1996, як за спадкоємцем ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білокопитове Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.А. Мазур