Провадження № 2/638/2539/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору б/н від 01.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов`язання за договором кредиту відповідач не виконав, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість станом на 29.11.2018 року у загальному розмірі 19892,52 грн., яка складається із тіла кредиту - 1372,50 грн., відсотків за користування кредитом - 983,16 грн., пені за прострочене зобов`язання - 16113,41 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 923,45 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 19892,52 грн. та судові витрати.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

З поданої відповідачем заяви від 03.10.2019 року про перегляд заочного рішення вбачається, що із позовними вимогами позивача ОСОБА_1 не згоден, оскільки нарахована пеня значно перевищує розмір тіла кредиту, а тому сума нарахованої пені є такою, що не підлягає стягненню, так як це порушує права відповідача та ставить його у скрутне становище. Крім того, просив суд застосувати строки позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору б/н від 01.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як на підставу позовних вимог, представник ПАТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що свої зобов`язання за договором кредиту відповідач не виконав, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість станом на 29.11.2018 року у загальному розмірі 19892,52 грн., яка складається із тіла кредиту - 1372,50 грн., відсотків за користування кредитом - 983,16 грн., пені за прострочене зобов`язання - 16113,41 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 923,45 грн.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, картрахунки відкриті на необмежений термін та договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно умов якої договором приєднання - договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, між сторонами було укладено кредитний договір б/н від 01.07.2011 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування банківською картою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Щодо посилань відповідача на те, що у задоволенні позову слід відмовити через сплив строків позовної давності, - не приймається до уваги судом, оскільки право кредитора вважається порушеним саме з моменту закінчення терміну дії кредитного договору, а не з моменту недотримання ОСОБА_1 строку погашення кожного чергового траншу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Суд звертає увагу, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятних договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо.

Так, кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Стаття 261 ЦК України встановлює, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Вищенаведене повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, висловленої у справах 19.03.2014 року № 6-14цс14 та 18.06.2014 року № 6-61цс 14.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки та виданої ОСОБА_1 діє до 02.2020 року, що підтверджується наданою довідкою спливу строку кредитних карт.

Тож, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1372,50 грн. та суми нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 983,16 грн. підлягає задоволенню.

Суд враховує клопотання відповідача про застосування строків позовної давності при обчисленні суми заборгованості за пенею.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В межах строку позовної давності, з 31.12.2017 року по 20.12.2018 року, заборгованість за пенею становить 10657,11 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правового висновку, сформованого ВС у постанові від 07.03.2018 року у справі № 552/5900/15-ц, у разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Матеріали справи свідчать про те, що розмір пені значно перевищує розмір боргового зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про розмір пені, з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та ст.12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, суд вважає, що заявлена сума пені за прострочене зобов`язання в розмірі 10657,11 грн підлягає зменшенню до заборгованості за простроченим тілом кредиту - 1372,50 грн.

При цьому суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення суми штрафів.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які пролягають у позбавленні його певних прав або у заміні не виконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК УКраїни неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимоги про стягнення штрафів, а саме 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 923,45 грн - штраф (процентна складова).

Таким чином, суд вказує на наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 1372,50 грн., відсотків за користування кредитом - 983,16 грн., нарахованої пені - 1372,50 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 257-259, 509, 530, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України -

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.07.2011 року у загальному розмірі 3728 (три тисячі сімсот двадцять вісім) гривень 16 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 1372,50 грн., відсотків за користування кредитом - 983,16 грн., нарахованої пені - 1372,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 330 (триста тридцять) гривень 23 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 12.05.2020 року.

Сторони:

позивач - АТ КБ «Приватбанк» (м.Київ, вул.Грушевського буд.1-Д, , МФО №305299, рах.№ НОМЕР_1 );

відповідач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк