№ 243/2568/20
№ 2/243/1299/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2020 року, належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 .
У зазначеній квартирі зареєстрована громадянка ОСОБА_3 , яка з 2010 року не проживає за вказаною адресою, чим в свою чергу створює позивачам, як власникам перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм майном.
Відповідач не проживає за вказаною адресою протягом тривалого часу та не веде з позивачами будь-якого спільного господарства і не пов`язана з власниками квартири ніяким спільним побутом.
Тому, просять суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 лютого 2020 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., спадкоємцям зазначеного у свідоцтві майна гр. ОСОБА_4 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_2 на 1/2 частку та син ОСОБА_1 на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з квартири, розташованої в АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 листопада 2006 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., за реєстровим № 1-4589, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 09 листопада 2006 року, за номером запису 9233 в книзі 6а/164.
Таким чином, позивачам належить квартири АДРЕСА_1 .
Відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить Довідка № 394, видана 06 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Синергія-БТ».
Відповідач ОСОБА_3 ,. у вказаній квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , - не проживає з 2010 року, що підтверджується Актом комітету мікрорайону «Центр-1» м. Слов`янська Донецької області № 56 від 13.03.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна
Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є власниками квартири, право користування якою просять позбавити відповідача; відповідач ОСОБА_3 не проживає в квартирі без поважних причин з березня 2010 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню..
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, який позивачі сплатили при подачі даної позовної заяви у сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратилп право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , витрати на оплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Повний текст рішення виготовлений 07 травня 2020 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. На підставі п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко