Справа № 755/3973/20
Провадження № 4-с/755/79/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна, ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О, яка 12 березня 2020 була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як убачається з вимог скарги, заявник просить суд: 1. Визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни в непроведенні дій пов`язаних з підготовкою пакету документів та подальшої передачі заявки на реалізацію майна до ДП «СЕТАМ», щодо примусової реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 60149743; 2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмилу Олегівну провести усі необхідні заходи, щодо примусової реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 60149743.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». 09.11.2017 Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справ № 755/1032/17 ухвалено рішення, яким позовом Банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-2266 від 03 липня 2008 року у сумі 31 800,00 доларів США та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12 732,00 грн. На виконання вказаного рішення суду 10.07.2019 було видано виконавчі листи, які були передані заявником на примусове виконання приватному виконавцю Лановенко Л.О. 24.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60149515 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 60149700. Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 60149743. В ході примусового виконання виконавчого документу боржник ОСОБА_1 відмовилася добровільно виконати рішення суду, у зв`язку з чим виконавцем вживалися заходи щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим документом, передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.07.2019 за боржником ОСОБА_1 окрім квартири АДРЕСА_2 , також зареєстроване домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Тобто квартира, яка перебуває в іпотеці Банку, є не єдиним житлом, отже не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Згідно із ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. На неодноразові звернення до приватного виконавця Лановенко Л.О. виконавчі дії з примусового виконання рішення суду так і не було здійснено. Приватним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не виноситься постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, на належне боржнику майно яке перебуває в іпотеці Банку, а саме: квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Виходячи із ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», останнім етапом звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_2 , що належить боржнику на прав власності, в межах зведеного виконавчого провадження № 60149743 є його примусова реалізація. Однак станом на сьогоднішній день заходи щодо примусової реалізації вищезазначеної іпотечної квартири приватним виконавцем не проводились. На неодноразові звернення на особистому прийомі громадян у приватного виконавця отримувалася відмова стосовно звернення стягнення на вказану квартиру. 11.02.2020 приватним виконавцем надано копію відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.10.2019, згідно із якою у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та боржник ОСОБА_1 . У зв`язку з цим приватним виконавцем не проводяться заходи щодо звернення стягнення на вказану квартиру, посилаючись на те, що для проведення дій по реалізації зазначеної квартири на прилюдних торгах, згідно із п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, (на даний час п. 28, VІII розділ) державним виконавцем потрібно отримати дозвіл на це з органів опіки та піклування. Згоду на прописку ОСОБА_2 АТ «Універсал Банк» не надавав. При укладенні договору іпотеки іпотекодавець гарантував, що йому не відомі права інших осіб на предмет іпотеки, отже при укладенні договору права малолітніх або неповнолітніх дітей порушені не були. На думку заявника, у справах, де реалізація арештованого майна здійснюється з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання виконавчого документу про стягнення кредитної заборгованості та примусового виконання виконавчого документу про стягнення кредитної заборгованості така згода органу опіки та піклування не вимагається. На момент укладення договору малолітня дитина не була власником та не користувалась квартирою, яка передавалась в іпотеку, її було зареєстровано на постійне місце проживання після укладення договору іпотеки. Вищевикладене в цілому свідчить про те, що невжиті заходи щодо примусової реалізації квартири в межах зведеного виконавчого провадження № 60149743 з примусового виконання виконавчого листа № 755/1032/17 є незаконними та такими, що порушують інтереси стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року вказану скаргу було прийнято та призначено її до судового розгляду.

09 квітня 2020 року до суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. надійшли пояснення щодо скарги, у яких просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, оскільки вважає скаргу необґрунтованою та безпідставною. На підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Лановенко Л.О. з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документу в межах зведеного виконавчого провадження було накладено арешт на грошові кошти та майно боржника у межах сум звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, про що винесено відповідні постанови приватного виконавця від 24.09.2019. Щодо вимоги зобов`язати приватного виконавця провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації квартири, то заявник не зазначив, які саме норми, закріплені в Законі України «Про виконавче провадження» порушила приватний виконавець Лановенко Л.О., оскільки бездіяльність останньої щодо не реалізації зазначеної квартири на прилюдних торгах, в даному випадку, чітко передбачена в Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Приватним виконавцем здійснюються усі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для реального виконання виконавчого листа № 755/1032/17 виданого 10.07.2017 Дніпровським районним судом м. Києва.

Також приватним виконавцем подано заяву про долучення доказів до справи, до якої долучено копію зведеного виконавчого провадження ВП № 60149743.

Також, 09 квітня 2020 року до суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. про розгляд справи у її відсутність.

У судове засідання 06 травня 2020 року сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Заявник та боржник ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які не з`явилися та були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення потових відправлень. Неявка сторін не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як убачається з матеріалів справи, 03 липня 2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Універсал Банк», іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , іпотекодавцем, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 054-2008-2266 від 03 липня 2008 року, було укладено Договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: однокімнатна квартира, загальною площею 31,50 кв.м, житловою площею 15.20 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки від 03 липня 2008 року, реєстровий № 1465, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом № 2996928 від 03 липня 2008 року (а.с. 7-9).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Ухвалено: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-2266 від 03 липня 2008 року у сумі 31 800,00 доларів США; стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12 732,00 грн (а.с. 12-18).

10 липня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання вказаного рішення суду від 09 листопада 2017 року видано два виконавчі листи № 755/1032/17: - про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-2266 від 03 липня 2008 року у сумі 31 800,00 доларів США; - про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12 732,00 грн (10-11).

24 вересня 2019 року за заявою представника стягувача АТ «Універсал Банк» - Гамазіною А.О. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60149515 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/1032/17 виданого 10.07.2019 Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» судових витрат по сплаті судового збору в сумі 12 732,00 грн (а.с. 58-59, 65-66). Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанови ВП № 60149515 про стягнення з боржника основної винагороди та про зміну (доповнення) реєстраційних даних (68-69, 71). Копії вказаних постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Також, 24 вересня 2019 року за заявою представника стягувача АТ «Універсал Банк» - Гамазіною А.О. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60149700 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/1032/17 виданого 10.07.2019 Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-2266 від 03 липня 2008 року у сумі 31 800,00 доларів США (а.с. 73-74, 91-92). Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанови ВП № 60149700: про стягнення з боржника основної винагороди; про зміну (доповнення) реєстраційних даних; про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 34 980,00 дол. США та 14 005,20 грн та про арешт майна боржника (а.с. 94-95, 98, 108-109, 110-111, 113-114). Копії вказаних постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 182269115 від 24.09.2019 державним реєстратором - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. внесений запис про обтяження: 33373198 (спеціальний розділ) - арешт всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (а.с. 115, 116).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 24 вересня 2019 року виконавчі провадження № 60149515, № 60149700 об`єднано у зведене виконавче провадження № 60149743 (а.с. 96), про що повідомлено сторін виконавчого провадження.

В ході здійснення зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем направлено запити приватного виконавця до Державної міграційної служби України, Державної прикордонної служби України, Київського міського бюро технічної інвентаризації, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, Головного сервісного центру МВС України (а.с.99-104).

24 вересня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. направлено на адресу ОСОБА_1 виклик приватного виконавця № 6941 (а.с. 106-107).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 182269048 від 24.09.2019 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: НОМЕР_2 , на яке 02.07.2008 реєстратором приватним нотаріусом Русанюк З.З . накладене обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер 7491570, на підставі Договору іпотеки № PML-008/203/2008 від 02.07.2008, № 7271; - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на яку 03.07.2008 реєстратором приватним нотаріусом Малаховською І.В. накладене обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер 7503558, на підставі Договору іпотеки від 03.07.2008 № 1467; - земельна ділянка, загальною площею 0,0978 га за адресою: АДРЕСА_3 , на яке 03.09.2009 реєстратором приватним нотаріусом Русанюк З.З . накладене обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер 9021662, на підставі Додаткового договору № 2 про внесення змін, 4903 від 03.09.2009, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., до Договору іпотеки № PML-008/203/2008 від 02.07.2008, № 7271; - земельна ділянка, загальною площею 0,0517 га за адресою: АДРЕСА_3 , на яке 03.09.2009 реєстратором приватним нотаріусом Русанюк З.З . накладене обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна реєстраційний номер 9021882, на підставі Додаткового договору № 2 про внесення змін, 4903 від 03.09.2009, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З., до Договору іпотеки № PML-008/203/2008 від 02.07.2008, № 7271.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру Іпотек на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка, загальною площею 0,0978 га за адресою: АДРЕСА_3 , земельна ділянка, загальною площею 0,0517 га за адресою: АДРЕСА_3 , 02.07.2008 реєстратором приватним нотаріусом Бондар І.М. накладене обтяження реєстраційний номер: НОМЕР_3 у вигляді іпотеки; - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 03.07.2008 реєстратором приватним нотаріусом Малаховською І.В. накладене обтяження реєстраційний номер: 7503627 у вигляді іпотеки (а.с.121-125, 148-152, 153-156).

03 жовтня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. складено акт приватного виконавця щодо неявки боржника ОСОБА_1 за викликом № 6941 (а.с. 129).

Приватним виконавцем Лановенко Л.О. отримано листи банківських установ щодо неможливості виконання постанови про арешт коштів боржника ВП № 60149700 від 24.09.2019 (а.с. 130-145, 157, 165-170, 172-176, 182-184, 187-191, 193-199, 203-211, 239-240).

За інформацією, яка міститься в Реєстрі територіальної громади міста Києва, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 146, 147).

09 жовтня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. складено акт приватного виконавця (а.с. 158) та цього ж дня направлено боржнику виклик приватного виконавця № 7399 (а.с. 159-160).

09 жовтня 2019 року стягувачем АТ «Універсал Банк» за платіжним дорученням № 8839/14 сплачено авансовий внесок у розмірі 4 000,00 грн за примусове виконання виконавчого листа № 755/1032/17 від 10.07.2019 (а.с. 161).

10 жовтня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. складено акт приватного виконавця щодо неявки боржника ОСОБА_1 за викликом № 7399 (а.с. 162).

Цього ж дня приватним виконавцем Лановенко Л.О. направлено боржнику виклик приватного виконавця № 7436 (а.с. 163-164).

Із листа Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 18.10.2019 № убачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо надання дозволів на зняття з реєстрації та на реалізацію предмету іпотеки - квартири за вказаною адресою, то таке рішення приймається на комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, у відповідності до вимог Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 від 866 (а.с. 185-186).

29 жовтня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. направлено боржнику виклик приватного виконавця № 7658 (а.с. 201-202).

За Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельні ділянки кадастровий № :01:495:0016, кадастровий № :01:495:0017 (а.с.212-215).

20 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. повідомлено боржнику ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення заяви про зняття арешту з карткового рахунку, відкритого в АТ «Ощадбанк» (а.с. 244).

Із поданої скарги убачається, що заявник вважає неправомірною бездіяльність приватного виконавця, що полягає у непроведенні дій пов`язаних з підготовкою пакету документів та подальшої передачі заявки на реалізацію належного боржнику майна за адресою: АДРЕСА_4 , до ДП «СЕТАМ», в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 60149743, у зв`язку з чим просить зобов`язати приватного виконавця провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації вказаної квартири.

За приписами ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У відповідності до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно із ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

За вимог ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Згідно із ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За приписами ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення коштів кредитів в іноземній валюті», пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону не підлягає виконанню.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 10.04.2019 року у справі № 726/1538/16-ц, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрати кредитором права на задоволення своїх вимог у разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення (відчуження без згоди власника) певного майна.

Згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Отже, вказаний Закон є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) на примусове стягнення певного майна окремої категорії боржників на період чинності цього Закону, за наявності та доведеності відповідних умов.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій вона зареєстрована з 09 жовтня 2008 року по теперішній час, де також зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 30 липня 2009 року.

Згідно із ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Вказане нерухоме майно є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки від 03 липня 2008 року, укладеного між Відкритим Акціонерним Товариством «Універсал Банк ОСОБА_1 , та загальна площа вказаної квартири не перевищує 140 кв.м, добровільної згоди на відчуження спірного майна боржник не надавала.

За приписами ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тягар доведення цих обставин у цьому провадженні покладається на скаржника, тобто особу, яка саме й звернулася із відповідними вимогами до суду, оскільки ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 18 постанови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснюється, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд приходить висновку про відсутність порушень прав чи свобод заявника в ході здійснення приватним виконавцем виконавчих дій у межах зведеного виконавчого провадження № 60149743, що виразились у непроведенні приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. дій пов`язаних з підготовкою пакету документів та подальшої передачі заявки на реалізацію майна до ДП «СЕТАМ» щодо примусової реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», у редакції закону від 02.06.2016, ст. 5, 12, 13, 18, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, 04114, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ), заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмила Олегівна (02094, вул. Ю. Поправки, 6, оф. 17, м. Київ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: