Справа № 577/5482/19
Провадження № 2/577/178/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Лошкарьової Н.В.

представника позивача Коневалика А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Стефківський В.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. за шкоду завдану здоров`ю, а також витрат на правову допомогу.

На обґрунтування вимог представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 вказав, що 20.08.2016 року близько 22:00 год. по вул.Пушкіна в м.Конотоп сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок якої остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

За постановою слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП від 24.04.2017 року кримінальне провадження №0001656 від 21.08.2016 року закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 211040», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс», згідно полісу № АІ/8748708, ОСОБА_1 звернулася до страховика по виплату страхового відшкодування, оскільки внаслідок ДТП нею понесено витрати на лікування та реабілітацію більше ніж на 200 000 грн., а також встановлено 1-у групу інвалідності.

Листом за вих. №2447/13 від 27.07.2018 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування з підстав відсутності цивільно-правової відповідальності, оскільки не встановлена вина страхувальника у ДТП, а відтак не настав страховий випадок.

Не погоджуючись з такою правовою позицією позивач, з посиланням на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1193, 1167 ЦК України, звернувся до суду з вимогами про стягнення страхового відшкодування в межах ліміту відшкодування шкоди завданої життю і здоров`ю встановленого полісом № АІ/8748708, а саме 100 000 грн.00

Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс», який про день, час та місце розгляду справи в режимі відеоконференції був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надходило, що, на переконання суду не перешкоджає розгляду справи та винесенню рішення по суті спору.

У поданому відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні вимог з підстав пропуску позивачем трирічного строку звернення із заявою про страхове відшкодування до страховика або до суду, що визначено підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши представлені докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог виходячи із такого.

Під час розгляду справи було встановлено, що 20.08.2016 року близько 22:00 год. по вул.Пушкіна в м.Конотоп сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та велосипедиста ОСОБА_1 , внаслідок якої остання отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначені обставини встановлені постановою слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП від 24.04.2017 року за якою кримінальне провадження №0001656 від 21.08.2016 року закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (т.1 а.с.8-11).

Під час лікування та реабілітації ОСОБА_1 понесла витрати, як зазначено в позові, в розмірі 284 960,00 грн. частину яких просить компенсувати шляхом стягнення з відповідача 100 000 грн. страхового відшкодування в межах ліміту відшкодування шкоди завданої життю і здоров`ю встановленого полісом № АІ/8748708.

Відповідно до полісу цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс» (т.1 а.с.19, 120).

22.08.2017 року страхувальник ОСОБА_3 звернувся до страховика з повідомленням про подію з транспортним засобом (т.1 а.с.121), а 11.07.2018 року з повідомленням про подію, в результаті якої заподіяна шкода життю або здоров`ю, звернулася потерпіла ОСОБА_1 (т.1 а.с.129).

Листом від 27.07.2018 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» на вказане повідомлення потерпілої надав відповідь про відсутність підстав для здійснення страхової виплати (т.1 а.с.131).

Із заявою про виплату страхового відшкодування, як то визначено ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон № 1961-IV) ОСОБА_1 не зверталася. І лише 21.11.2019 року подала до суду позов про стягнення страхового відшкодування, задоволенню якого відповідач заперечує, оскільки протягом трьох років, як то визначено п. 37.1.4. ст. 37 Закону № 1961-IV, ОСОБА_1 не подала заяву про страхове відшкодування (т.2 а.с.15).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 ст. 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 ст.і 36 Закону № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_1 у визначений законодавцем трирічний строк із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика не зверталася, а до суду позов подала лише через три роки та три місяці після настання страхового випадку, то у задоволенні вимог слід відмовити внаслідок пропущення зазначеного строку.

Наведена правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду колегій суддів Касаційного цивільного суду у справі №233/6322/15-ц від 08.02.2018 року та у справі №545/3666/16-ц від 11.09.2019 року.

Не погоджуючись з доводами представника позивача, що ОСОБА_1 , як потерпіла, звертаючись до відповідача із повідомленням про подію, в результаті якої їй була заподіяна шкода життю та здоров`ю, фактично зверталась із заявою про страхове відшкодування на що отримала письмову відмову (рішення), суд вважає необхідним зазначити таке.

На а.с.121 т.1 мається повідомлення страхувальника про подію з транспортним засобом - ДТП, що сталося 20.08.2016 року, яке було подано водієм ОСОБА_4 22.08.2017 року.

Як зазначалось вище, з посиланням на ст.35 Закону № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, яка повинна містити:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

На порушення вказаної норми ОСОБА_1 звернулася до страховика не із заявою певного зразку про отримання страхового відшкодування, а з повідомленням про страховий випадок і то лише 11.07.2018 року, майже через рік після повідомлення страхувальника та нагадування страховика (т.2 а.с.14), а не протягом визначених 30 днів.

Керуючись: Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.979 ЦК України, ст.ст. 11-13, 76-83, 89, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.