Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2373/20
Провадження № 2/376/1425/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2020 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру,

В с т а н о в и в :

27.10.2020 року до Сквирського районного суду Київської області звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що в січні 2019 року вона ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 уклали між собою договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 на першому поверсі одноповерхового будинку, яка складається з: загальна площа - 47,50 кв. м.; житлова площа - 33,40 кв. м.; житлова кімната - 16,60 кв. м.; житлова кімната - 16,80 кв. м.; кухня - 3,10 кв. м.; вбиральня - 3,90 кв. м.; коридор - 4 кв. м + 3.10 кв. м, підсобна площа квартири -14,10 кв. м.

За вищевказаним договором Відповідачі передали Позивачу житлову квартиру, правовстановлюючі документи та ключі від квартири, а позивач у свою чергу передав відповідачу кошти у сумі 7000 доларів США та прийняв майно, про що було складено розписку.

Нотаріально посвідчити договір позивачка з власником будинку домовились після повного зібрання необхідних документів. Однак пізніше відповідачі відмовились від подальшого оформлення, посилаючись на зайнятість.

Позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на те, що сторони не мають змоги оформити договір купівлі-продажу майна належним чином у нотаріуса, просить суд:

Визнати Договір купівлі - продажу квартири

АДРЕСА_1 на першому поверсі одноповерхового будинку, яка складається з: загальна площа - 47,50 кв .м.; житлова площа - 33,40 кв.м. ; житлова кімната - 16,60 кв.м.; житлова кімната - 16,80 кв. м.; кухня - 3,10 кв. м.; вбиральня - 3,90 кв. м.; коридор - 4 кв. м + 3.10 кв. м, підсобна площа квартири -14,10 кв. м. від 20 січня 2019 року - виконаним та дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , КОД - НОМЕР_1 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що розташована на першому поверсі одноповерхового жилого будинку, яка складається з: загальна площа - 47,50 кв.м.; житлова площа - 33,40 кв.м; житлова кімната - 16,60 кв.м; житлова кімната - 16,80 кв.м; кухня - 3,10 кв.м; вбиральня - 3,90 кв.м; коридор - 4 кв.м + 3,10 кв.м; підсобна площа квартири -14,10 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.36).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, їх представник ОСОБА_5 надала до канцелярії суду заяви, в яких просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення та просить не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а. с. 34,35).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20 січня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , яка представляє інтереси - ОСОБА_3 уклали між собою договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 на першому поверсі одноповерхового будинку, яка складає загальна площа - 47,50 кв. м.; житлова площа - 33,40 кв.м. ; житлова кімната - 16,60 кв.м.; житлова кімната - 16,80 кв.м.; кухня - 3,10 кв.м.; вбиральня - 3,90 кв.м.; коридор - 4 кв.м + 3.10 кв.м, підсобна площа квартири -14,10 кв.м., квартира належить відповідачам на підставі Свідоцтв про право власності від 16.07.2018 року (а.с.19,21)

За вищевказаним договором відповідачі передали позивачу житлову квартиру, правовстановлюючі документи та ключі від квартири, а позивачка у свою чергу передала відповідачам кошти у сумі 7000 доларів США та прийняла майно, про що було складено розписку (а.с.13).

Нотаріально посвідчити договір позивачка ОСОБА_1 з власниками будинку домовилась після повного зібрання необхідних документів. Однак пізніше відповідачі відмовились від подальшого оформлення, посилаючись на зайнятість.

Відповідачі визнають, що ОСОБА_1 є власником будинку про, що свідчать їх заяви про визнання позову (а.с.34,35).

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

У відповідності до положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно положень ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

В свою чергу частиною другою статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу вимог ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача з договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу згідно положень ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Після дослідження обставин справи, судом було з`ясовано, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позов визнали.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції україни, п. 24 Постанови Пленум Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , ст. ст. 220, 328, 334, 657 ЦК України, ст. ст. 2,4, 12, 13,76, 81, 200, 206, 211,247,258,259,263 - 265, 351,352,354 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру - задовольнити в повному обсязі.

Визнати Договір купівлі - продажу квартири

АДРЕСА_1 не першому поверсі одноповерхового будинку, яка складає загальна площа - 47,50 кв .м.; житлова площа - 33,40 кв. м. ; житлова кімната - 16,60 кв. м.; житлова кімната - 16,80 кв.м.; кухня - 3,10 кв. м.; вбиральня - 3,90 кв.м.; коридор - 4 кв. м + 3.10 кв. м, підсобна площа квартири -14,10 кв.м. від 20 січня 2019 року - виконаним та дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , КОД - НОМЕР_1 зареєстрованою АДРЕСА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що розташована на першому поверсі одноповерхового жилого будинку, яка складає: загальна площа - 47,50 кв.м.; житлова площа - 33,40 кв.м; житлова кімната - 16,60 кв.м; житлова кімната - 16,80 кв.м; кухня - 3,10 кв.м; вбиральня - 3,90 кв.м; коридор - 4 кв.м + 3,10 кв.м; підсобна площа квартири -14,10 кв.м.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко