Справа № 486/2052/19
Провадження № 2-о/486/11/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме, атестату про середню освіту № НОМЕР_1 від 13.06.1991р.; диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_2 024993 від 28.03.1995р.; диплому бакалавра КВ № 27396131 від 01.07.2005р.; диплому бакалавра НОМЕР_3 від 01.07.2005р. реєстраційний № НОМЕР_4 ; диплому магістра НОМЕР_5 № 34788888 від 16.06.2008р.; диплому магістра НОМЕР_6 від 31.07.2007р., реєстраційний № НОМЕР_7 . В обґрунтування заяви зазначила, що у вересні 2019 року при подачі документів до посольства Чехії, працівник посольства звернув її увагу на те, що в наданих документах про освіту невірно зазначене її ім`я, оскільки за паспортом вона ОСОБА_2 , а в представлених документах ОСОБА_3 . Оскільки заявник не має можливості усунути вказану розбіжність в інший спосіб, вимушена була звернутись до суду.

В судове засідання заявник не з`явилася, направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказує, що підтримує свою заяву у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.5) ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перевіряючи обставини справи та аналізуючи наявні у справі письмові докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 виданого російською мовою 14.02.1974 року Татарбунарським відділом ЗАГС Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Згідно атестату про середню освіту № НОМЕР_1 від 13.06.1991р. виданого російською та українською мовами, ОСОБА_5 у 1991 році закінчила середню школу №1 м. Татарбунари Одеської області (а.с. 10).

20.11.1993 року « ОСОБА_4 » уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб виданого також російською мовою 20.11.1993 року (а.с.9).

З копії диплому НОМЕР_2 024993 від 28.03.1995р. вбачається, що ОСОБА_8 закінчила Київський Державний технікум легкої промисловості за спеціальністю швейне виробництво та рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 23.03.1995 року їй присвоєно кваліфікацію техніка-технолога швейного виробництва (а.с. 11).

У 2005 році ОСОБА_8 закінчила Міжрегіональну Академію управління персоналом і отримала базову вищу освіту за напрямком підготовки «Економіка і підприємництво» та здобула кваліфікацію бакалавра обліку і аудиту, що вбачається з копії диплому КВ №27396131 від 01.07.2005 року (а.с. 12).

Також, з копії диплому НОМЕР_9 виданого 01.07.2005 року українською та англійською мовами вбачається, що ОСОБА_8 закінчила Міжрегіональну Академію управління персоналом за напрямком підготовки Економіка і підприємництво, спеціалізація облік і аудит, та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 21.06.2005 року їй присвоєно ступінь бакалавра Обліку і аудиту (а.с. 13).

У 2007 році ОСОБА_8 закінчила Міжрегіональну Академію управління персоналом і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Облік і аудит» та здобула кваліфікацію магістра обліку і аудиту, що вбачається з копії диплому КВ №34788888 від 16.06.2008 року (а.с. 14).

Також, з копії диплому НОМЕР_6 виданого 31.07.2007 року українською та англійською мовами вбачається, що ОСОБА_8 закінчила Міжрегіональну Академію управління персоналом за спеціальністю Облік і аудит, спеціалізація облік і аудит, та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 08.06.2007 року їй присвоєно ступінь магістра Обліку і аудиту (а.с. 15).

Згідно копії паспорта громадянина України та витягу з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, українською мовою прізвище заявника записано правильно, як ОСОБА_2 (а.с. 4, 6), тоді, як у всіх інших наданих правовстановлюючих документах ОСОБА_3 .

У відповідності до постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п.6) ч.1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті, відноситься до компетенції суду.

Як встановлено в судовому засіданні, через те, що в атестаті та дипломах про закінчення навчальних закладів та інших правовстановлюючих документах заявника ОСОБА_1 , містяться розбіжності в написанні її імені (ймовірно внаслідок різних транслітерацій при їх перекладі між українською та російською мовами), вказані правовстановлюючі документи не можуть бути прийняті посольством Чехії, куди звернулась заявниця. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення вказаних юридичних фактів.

Таким чином, дослідивши представлені докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт належності заявникові правовстановлюючих документів атестату про середню освіту № НОМЕР_1 від 13.06.1991р.; диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_2 024993 від 28.03.1995р.; диплому бакалавра КВ № 27396131 від 01.07.2005р.; диплому бакалавра НОМЕР_3 від 01.07.2005р. реєстраційний № НОМЕР_4 ; диплому магістра НОМЕР_5 № 34788888 від 16.06.2008р.; диплому магістра НОМЕР_6 від 31.07.2007р., реєстраційний № НОМЕР_7 , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже заява ОСОБА_1 , є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 223, 235,258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_10 , атестату про середню освіту № НОМЕР_1 від 13.06.1991р. виданого на ім`я ОСОБА_9 ; диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_2 024993 від 28.03.1995р.; диплому бакалавра КВ № 27396131 від 01.07.2005р.; диплому бакалавра НОМЕР_3 від 01.07.2005р. реєстраційний № НОМЕР_4 ; диплому магістра НОМЕР_5 № 34788888 від 16.06.2008р.; диплому магістра НОМЕР_6 від 31.07.2007р., реєстраційний № НОМЕР_7 , виданих українською мовою на ім`я ОСОБА_8 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін