Справа №2-2010/2003
Провадження №2-зз/521/40/20
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

20 березня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних унаслідок ДПТ, та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних унаслідок ДПТ, та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2003 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних унаслідок ДПТ, та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Ухвала суду набрала законної сили у встановленому законом порядку.

При цьому під час розгляду справи, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 20 листопада 2002 року вжито заходів забезпечення позову: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

У теперішній час до суду звернувся представник ОСОБА_1 із заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову шляхом скасування арештів, накладених ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року, на квартиру АДРЕСА_1 та на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Учасники судового процесу у відкрите судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки осіб суду не відомі.

Як регламентує ст. 158 ч. 1, 9 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Ураховуючи викладене, суд погоджується із правовою позицією заявника, вбачає обґрунтованим задовольнити дану заяву та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. 158, 258, 259, 260, п. 8, 15, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року, на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2002 року, на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Плавич