Постанова

Іменем України

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 461/8822/17

провадження № 61-5452св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.

учасники справи:

позивачі: Національна спілка художників України, Львівська обласна організація Національної спілки художників України,

відповідач - Приватне підприємство «НТА - Незалежне телевізійне агентство»

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційні скарги Львівської обласної організації Національної спілки художників України, Національної спілки художників України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2018 року у складі судді Юрківа О. Р., постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційних скарг Львівської обласної організації Національної спілки художників України, Національної спілки художників України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2018 року, постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

12 грудня 2017 року Національна спілка художників України, Львівська обласна організація Національної спілки художників України засобами поштового зв`язку звернулись до суду з позовом до Приватного підприємства «НТА - Незалежне телевізійне агентство» (далі - ПП «НТА - Незалежне телевізійне агентство») про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування недостовірної інформації.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на каналі HTA у програмі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » вийшов сюжет під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». На думку позивачів, у цьому сюжеті наведено ряд неправдивих відомостей щодо діяльності Львівської обласної організації Національної спілки художників України, та загалом зазначено ряд неправдивих фактів. Так, термін «дерибан» - це є сленгове позначення слова «поділ». Разом з тим, Львівська обласна організація Національної спілки художників України ніколи не вчиняла поділ жодного майна, про яке, зокрема, йдеться у сюжеті.

На підставі викладеного Національна спілка художників України, Львівська обласна організація Національної спілки художників України з метою захисту їх ділової репутації просили суд визнати недостовірною та спростувати інформацію, подану у програмі « ІНФОРМАЦІЯ_8 » у сюжеті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від ІНФОРМАЦІЯ_1 на каналі НТА, а саме:

на 1:06 хв. сюжету: «Про дерибан з присмаком мистецтва або чому Львівська спілка художників перетворилася радше на агенцію з нерухомості»;

на 1:58 хв. сюжету: «...Як бачите пан ОСОБА_2 так досить агресивно не погодився прийти до нас в студію, так само як і пояснювати будь-які свої дії як Голови Спілки...»;>

на 5:00 хв. сюжету: «приватній фірмі за борги уже віддали чималий кусень землі»;

на 9:09 хв. сюжету: «Ситуація ледь не курйозна, за вдалий захист від рейдерів, киянину ОСОБА_1 віддали частину приміщень тут у Львові . Мабуть як плату чи просто із вдячності. А решту, яка залишилась - він просто викупив у спілки художників. Хоча голова львівських митців такі дивовижно щедрі подарунки пану ОСОБА_1 та коштовні покупки розпорядника чомусь категорично заперечує»;

на 16:25 хв. сюжету: «Згідно зі статутом спілки художників, будь-яке рішення про відчуження майна можуть прийняти лише на загальних зборах спілки, яких щодо ОСОБА_3 , 17 ніхто не скликав».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорювана позивачами інформація за своїм змістом не містить чітких (категоричних) тверджень про факти, які можна було б перевірити на предмет їх відповідності дійсності, а є висвітленням поглядів, оцінкою та критикою дій за результатами їхнього сприйняття стороннім спостерігачем.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційних скаргах, поданих до Верховного Суду, позивачі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили скасувати рішення місцевого суду і постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційні скарги обґрунтовувались порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини справи, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про залишення позову без задоволення.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційних скарг, відзиву на касаційні скарги до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (тут і далі в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, що розглядається) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалами Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року та від 18 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

21 жовтня 2019 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що на телеканалі « НТА » (власник - ПП «НТА - Незалежне телевізійне агентство») ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефір вийшла телепередача « ІНФОРМАЦІЯ_8 » з сюжетом « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Установлено, що в оглянутому судом відеозаписі сюжету наявні наведені позивачами твердження (голосовий авторський текст в кадрі та за кадром), зокрема: «Про дерибан з присмаком мистецтва або чому Львівська спілка художників перетворилася радше на агенцію з нерухомості», «... Як бачите пан ОСОБА_2 так досить агресивно не погодився прийти до нас в студію, так само як і пояснювати будь-які свої дії як Голови Спілки...», «приватній фірмі за борги уже віддали чималий кусень землі», «Ситуація ледь не курйозна, за вдалий захист від рейдерів, киянину ОСОБА_1 віддали частину приміщень тут у Львові . Мабуть як плату чи просто із вдячності. А решту, яка залишилась - він просто викупив у спілки художників. Хоча голова львівських митців такі дивовижно щедрі подарунки пану ОСОБА_1 та коштовні покупки розпорядника чомусь категорично заперечує», «Згідно зі статутом спілки художників, будь-яке рішення про відчуження майна можуть прийняти лише на загальних зборах спілки, яких щодо ОСОБА_3 17 ніхто не скликав».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції не відповідають.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду, у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 передбачав, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. (Що кореспондується зі статтею 19ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) тут і далі в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом вказаної статті право звертатися до господарського суду мали підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, а також громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

За змістом статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема й підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Тобто у порядку господарського судочинства розглядаються спори юридичних осіб між собою та фізичних осіб - підприємців.

Категорії таких справ визначені у статті 12 ГПК України, а саме: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових осіб та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Визначальною для визначення юрисдикції за пунктом 1 частини першої статті 12 ГПК України у вказаній редакції була участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 роз`яснено, що, відкриваючи провадження у справі про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, суд має з`ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб`єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб`єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Згідно з частинами другою та третьою статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами - юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 14-641цс18.

Встановлено, що сторонами у цій справі є юридичні особи, спір виник з приводу

захисту ділової репутації, визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування недостовірної інформації.

Таким чином, у справі, що переглядається, висновки судів першої та апеляційної інстанції про те, що спір між Національною спілкою художників України, Львівською обласною організацією Національної спілки художників України та ПП «НТА - Незалежне телевізійне агентство» про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства, є помилковими, оскільки такі вимоги повинні були розглядатися в порядку господарського судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами першою та другою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтею 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки суди попередніх інстанцій не встановили правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушили норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції справи та розглянули в порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України Верховний Суд роз`яснює Національній спілці художників України, Львівській обласній організації Національної спілки художників України, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови вони можуть звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 255, 400, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Львівської обласної організації Національної спілки художників України, Національної спілки художників України задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2018 року , постанову Львівського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Національної спілки художників України, Львівської обласної організації Національної спілки художників України до Приватного підприємства «НТА - Незалежне телевізійне агентство» про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування недостовірної інформації закрити.

Повідомити Національну спілку художників України, Львівську обласну організацію Національної спілки художників України, що розгляд справи за їх позовом віднесено юрисдикції господарського суду.

Попередити Національну спілку художників України, Львівську обласну організацію Національної спілки художників України про те, що в разі неподання ними протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, справа буде повернута до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун