Справа № 286/256/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 травня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 5500 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з його навчанням, мотивуючи тим, що син навчається в університеті державної фіскальної служби України. Відповідач не надає достатньо матеріальної допомоги на утримання сина, не в повній мірі допомагає їй матеріально, хоча знає, що дитини навчається і це вимагає додаткових фінансових витрат. Відповідач на даний час перебуває за кордоном України, в Німеччині, де працює. Його заробіток становить близько 1000 Євро в місяць, тобто по курсу НБУ - 27000 грн., а тому вона вважає, що відповідач має можливість і повинен продовжувати надавати допомогу на утримання сина.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність та у відсутність її представника. Позовні вимоги підтримала. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2001.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

З довідки університету Державної фіскальної служби України №821 від 02.10.2019 вбачається, що ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету ДФС України за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти спеціальністю 262 - Правоохоронна діяльність за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб на денній формі навчання. Термін закінчення навчання - червень 2023 року.

Копія договору про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби України від 06.09.2019 свідчить, що загальна вартість освітньої послуги на момент укладення договору становить 61840 грн.: за перший рік навчання - 13615 грн., за другий рік навчання - 16075 грн., за третій рік навчання - 16075 грн. та четвертий рік навчання - 16075 грн..

Копії дублікатів квитанцій (а. с. 17-28) підтверджують перерахування коштів позивачем в рахунок оплати проживання в гуртожитку та навчання сина - ОСОБА_3 в сумах: 520 грн. та 1400 грн. щомісячно.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 потребує затрат на оплату навчання, проживання, а також харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, проїзду, що є загальновідомим, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. Однак, доказів, що він її потребує саме в розмірі 5500 грн. 00 коп. щомісячно суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд враховує обов`язок обох батьків по утриманню дитини. Позивачем надано довідку про доход, яка свідчить, що її середній заробіток становить 8774 грн.18 коп., та копію свідоцтва про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження доходу відповідача, хоча відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд.

Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів, які б свідчили про його неспроможність надавати матеріальну допомогу сину.

Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів).

За наведених обставин, оцінюючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить на час розгляду справи - 2102 грн., суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 282, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), який проживає по АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка проживає по АДРЕСА_1 на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з його навчанням, в розмірі 3140 гривень щомісячно, починаючи з 28.01.2020 і до досягнення ОСОБА_3 23-х років, але не більше строку навчання - червня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Суддя: А. Л. Гришковець