Дата документу 06.05.2020
Справа № 937/1283/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, за реєстровим номером 9443 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» боргу за кредитним договором № ZPM0G100000051 від 04/06/2007 в сумі 243 839,77 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2017 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9443, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Прихватбанк», грошових коштів в сумі 243839,77 гривень, які є його боргом згідно до умов кредитного договору №ZPM0G100000051 від 04/06/2007 р. що складається з: - залишок заборгованості за кредитом 73042,03 грн; - залишок заборгованість за відсотками 79311,67 грн; - комісія 7239,88 грн; - пеня 81246,19 грн; - витрати по вчиненню виконавчого напису у сумі 3000,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення 10 років 2 місяці 25 днів, а саме з 04.06.2007 по 29.08.2017 рр. Реєстровий номер вчиненого напису 9443, бланк НМІ 707847.

Вважають, що даний виконавчий напис є незаконним, таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства України, таким, що не підлягає виконанню, та підлягає скасуванню з наступних підстав. Нотаріусом не досліджувалися первинні документи з бухгалтерії, оскільки з них має вбачатись відсутність заборгованості за кредитом та процентами за користування. Вчинення виконавчого напису є безпідставним, оскільки його вчинено з порушенням вимог щодо безспірності заборгованості. За оспорюваним виконавчим написом з нього стягнуто заборгованість за тим самим кредитним договором за період з 04.06.2007 р. по 29.08.2017 р. При цьому, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.11.2014 р. у справі № 320/7776/14-ц, що набрало законної сили, на користь відповідача за вказаним кредитним договором стягнуто заборгованість станом на 30.05.2014 р. в сумі 91584,80 грн., яка складається: 73042,03 грн. - заборгованість за кредитом; 11421,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 970,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1551,19 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина та 4349,28 грн.

Стягнення за спірним виконавчим написом здійснено понад встановлені законом три роки. Так, виконавчий напис вчинено передчасно, оскільки жодних повідомлень від відповідача про усунення порушень із зазначенням їх змісту він не отримував. При цьому, оспорюваний виконавчий напис вчинено за період з 04.06.2007 р. по 29.08.2017 р., який перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років. Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено за договором, за яким вже було стягнуто заборгованість, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року № 826/20084/14 (залишена в силі ухвалою ВАСУ від 01.11.2017 р.), Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року вирішено скасувати. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині. Таким чином, нотаріус знав, усвідомлював порядок своїх дій та незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662, яку було скасовано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності. На заявлених позовних вимогах наполягають та просять задовольнити у повному обсязі.

Від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить провести розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що між позивачем та відповідачем був укладений договір, що не заперечується позивачем. Позивач зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, кредит та не сплатив проценти, комісію та ін. за користування кредитом. Окрім того, з боку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" здійснювалися додаткові заходи щодо вирішення питання в досудовому порядку, а саме направлення вимог про усунення порушень за вказаним кредитним договором, яку позивач залишив без уваги та виконання, що свідчить про факт наявності боргу та його визнання саме стороною позивача. Вважають, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості вводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). Безспірність вимог відповідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав всі необхідні документи відповідно до Переліку, а саме кредитний договір, засвідченого Банком розрахунку про заборгованість, в котрому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. Також, з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідно відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних й нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Та більш того, з боку позивача не доведено факт погашення суми кредиту.

Від третьої особи - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, будучи повідомленим належним чином про судовий розгляд, у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань або заперечень від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що 04/06/2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений кредитний договір ZPM0G100000051, на термін до 03.06.2022 з покладеним на позивача обов`язком повернути кредит та сплати відсотки за його користування в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9443, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Прихватбанк», грошових коштів в сумі 243839,77 гривень, які є його боргом згідно до умов кредитного договору №ZPM0G100000051 від 04/06/2007 р. що складається з: - залишок заборгованості за кредитом 73042,03 грн; - залишок заборгованість за відсотками 79311,67 грн; - комісія 7239,88 грн; - пеня 81246,19 грн; - витрати по вчиненню виконавчого напису у сумі 3000,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення 10 років 2 місяці 25 днів, а саме з 04.06.2007 по 29.08.2017 рр. Реєстровий номер вчиненого напису 9443, бланк НМІ 707847.

Крім того, встановлено, що постановою старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Копмаль Г.В. від 23 січня 2018 року ВП №55595839 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №9443, виданого 02 жовтня 2017 року ОСОБА_3 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 243839,77 гривень.

Листом 22.09.2017 відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №ZPM0G100000051 від 04/06/2007 р., а саме заборгованості в сумі 241339,77 гривень.

Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає.

Слід зазначити, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було додано копію письмової вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу позивача про усунення порушень за кредитним договором №ZPM0G100000051 від 04/06/2007 р., однак, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, та зареєстрований в реєстрі за № 9443, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», боргу за кредитним договором №ZPM0G100000051 від 04/06/2007 р. в сумі 243 839 (двісті сорока трьох тисяч вісімсот тридцяти дев`яти) гривень77 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», розташоване за адресою: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, .

Треті особи:

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6/9.

Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місце розташування за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Вакуленчука, 99.

Повний текст рішення складено 12.05.2020.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова