ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/515/19 Номер провадження 22-ц/814/1111/20Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Городівського О.А. в м. Миргород

у справі за позовом ОСОБА_1 до Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління держгеокадастру у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом. Зазначала, що після смерті її брата ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великообухівської сільської ради із земель реформованого КСП ім. Іващенка Миргородського району Полтавської області, яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_3 , однак не оформив своїх спадкових прав за життя. Після прийняття спадщини після смерті брата, ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на спірну земельну ділянку.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що брат позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не оформив своїх спадкових прав.

Серед майна , на яке видані свідоцтва про право на спадщину, померлому батьку належала земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,95 га.

Відповідно до довідки Виликообухівської сільської ради № 326 від 13 вересня 2012 року ОСОБА_3 мав на території сільської ради земельну ділянку (пай): - рілля № НОМЕР_2 площею 2,67 га та сіножаті № 635 0,48 га.

Як спадкоємець після померлого брата ОСОБА_2 , позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року на земельні ділянки площею 0,48 га та земельну ділянку площею 1,72 га, що передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Великообухівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

З відповіді Відділу Держгеокадастру у Миргородському районі від 11.09.2018 року № 2682/112-18 вбачається, що згідно відомостей наявних у Відділі ОСОБА_3 був включений до списку громадян власників земельних часток реформованого КСП ім. Іващенка Миргородського району Полтавської області, де за ним обліковуються земельні ділянки № НОМЕР_2 площею 2,67 га та площею 0,48 га. Натомість з технічної документації вбачається, що земельна ділянка № НОМЕР_2 була поділена на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 1,72 га та № НОМЕР_1 площею 0,95 га. ОСОБА_3 державні акти були видані лише на земельні ділянки площею 1,72 га (державний акт на право власності на землю серії ПЛ № 021629 від 16.03.2006 року ) та 0,48 га (державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 089532 від 16.03.2006 року ). Враховуючи вказане право спадкодавця ОСОБА_3 реалізовано частково.

Відділ у Миргородському району Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на запит нотаріуса Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори надав відомості, що ОСОБА_3 був виданий сертифікат серія ПЛ № 0111228 , зареєстрований за № 101 від 11.02.1997 на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Іващенка у розмірі 3,76 умовних кадастрових гектар.

Тобто враховуючи вказане, ОСОБА_3 державний акт на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,95 га не видавався.

З метою оформлення спадщини на земельну ділянку 142-2 площею 0,95 га ОСОБА_1 звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2018 року їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що батько позивача ОСОБА_3 не отримав за свого життя державного акту щодо земельної ділянки площею 0,95 га, тому відсутні підстави стверджувати, що ним за життя було набуто таке право. В свою чергу ОСОБА_2 не успадкував земельну ділянку площею 0,95 га. після смерті батька.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя не отримав державного акту на земельну ділянку площею 0,95 га, тобто не набув права власності на спірну земельну ділянку. В свою чергу ОСОБА_2 не успадкував її.

Тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 належним чином не довела підстав виникнення права власності у спадкодавця на спірну земельну ділянку.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 04.05.2020 р.