Справа № 361/8261/18
Провадження №2/944/439/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
02.03.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Карпин І.М.
з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої державі матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної державі в розмірі 30 200 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2013 №120 військовослужбовець ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду командира кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу №27 від 30.05.2017 відповідач переміщений та призначений на посаду командира автомобільного взводу підрозділу боєприпасів військової частини НОМЕР_1 . Під час здавання посади командира взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 не передав закріплене за ним майно старшому прапорщику ОСОБА_2 , чим завдав збитки державі на загальну суму 16669,40 грн. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №2910 від 11.10.2017 призначено службове розслідування по вище зазначеному факту. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 11.04.2017 №1150 «Про результати проведення службового розслідування по факту втрати майна капітаном ОСОБА_1 » відповідача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності за виявлену нестачу майна під час здавання справ та посад. Сума нестачі майна становить 16669,40 грн. (з урахуванням 3 кратності та 20% ПДВ). Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2017 №46 капітана ОСОБА_1 виключено зі списків частини, у зв`язку зі звільненням з військової служби. На дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 відповідач не відшкодував в повній мірі завдані державі збитки. Згідно з Витягу із книги грошових стягнень та нарахувань, залишок до стягнення становить 30200, 00 грн. (з врахуванням суми збитків завданих державі за попереднім місцем служби 13530, 60 грн.). Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача 30200,00 грн. суму завданих збитків державі.
Справа перебувала в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області.
Ухвалою від 17.01.2019 дану справу передано до Яворівського районного суду Львівської області за територіальною підсудністю.
10.04.2019 ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подавав.
За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_1 проти чого позивач не заперечує.
Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.п. 13 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України; військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо; особи винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.п. 31, 32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748, передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність; відповідальність за нестачу військового майна несуть матеріально відповідальні особи; рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нестачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів розслідування.
Згідно з п.2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР ( в редакцій чинній на час завдання шкоди) (далі Положення) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п.14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2013 №120 військовослужбовець ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду командира кулеметного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №2910 від 11.10.2016 призначено службове розслідування по факту втрати військового майна капітаном ОСОБА_1 .
Наказом командира Військової частини польова пошта НОМЕР_2 №1150 від 11.04.2017 «Про результати проведення службового розслідування по факту втрати майна капітаном ОСОБА_1 » встановлено, що капітан ОСОБА_1 самоусунувся від здачі закріпленої за ним техніки, а саме: ГАЗ 66 шасі № НОМЕР_3 (ДДА-66) та ЗІЛ 131 шасі № НОМЕР_4 (ДДА-3). Під час прийняття даних зразків техніки в односторонньому порядку старшим прапорщиком ОСОБА_2 було виявлено нестачу запчастин до автомобіля ГАЗ 66 шасі № НОМЕР_3 (ДДА-66) та ЗІЛ 131 шасі № НОМЕР_4 (ДДА-3). В ході розлідування було встановлено, що дане майно було втрачено командиром кулеметного взводу 2 механізованого батальону військової частини польова пошта НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, державі завдано збитки по медичній службі з урахуванням 20% ПДВ та кратності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року №880 на загальну суму 16669,40 грн.
Згідно із довідкою, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , у відповідності до спільної директиви Міністра оборони України та начальника Генерального штабу збройних Сил України від 26.04.2017 та наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 29.06.2017, військова частина польова-пошта НОМЕР_2 перейшла на умовне найменування - «військова частина НОМЕР_1 ».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №46 від 15.08.2017, капітана ОСОБА_1 з 15 серпня 2017 року виключено із списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік до Ямпільського РВК Вінницької області.
З витягу із книги грошових стягнень і нарахувань ф.35 встановлено, що в капітана ОСОБА_1 на час звільнення наявна заборгованість в розмірі 30200 грн., яка складається з 16669,40 грн. - сума за втрату військового майна у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), та 13530,60 грн. - сума заподіяної державі шкоди за попереднім місцем служби.
Пунктом 16 Положення передбачено, що розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.
Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частково до задоволення в частині стягнення з ОСОБА_1 суму завданих державі збитків у розмірі 16669,40 грн.
Що стосується суми невідшкодованих збитків у розмірі 13530,60 грн. за попереднім місцем служби, то в тій частині позову слід відмовити, оскільки на підтвердження завданих збитків державі, позивачем не додано жодних доказів.
У відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст.7, 12, 141, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму невідшкодованих збитків державі у розмірі 16669,40 (шістнаднадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 40 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. 57 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 02.03.2020.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ,
юридична адреса:
АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
місце проживання:
АДРЕСА_2 .
зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3 .
ІПН НОМЕР_5 .

Суддя І.М.Карпин