ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2020 ркоу м. Чернівці

справа № 726/763/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Владичана А.І., Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач державний реєстратор Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Юрій Вікторович, Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2020 року, головуючий у першій інстанції Байцар Л.В.

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В., Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Просив визнати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В. від 19 березня індексний номер 45938543 про державну реєстрацію за Акціонерним товариством«Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 протиправним та скасувати.

Справа №726/763/19 Головуючий у 1 інстанції Байцар Л.В.

Провадження №22-ц/822/475/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

ОСОБА_1 . у лютому 2020 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Просив заборони Акціонерному товариству «Альфа-Банк» та будь-яким третім особам, що діють від його імені на підставі правочинів, встановлювати замки, відчиняти двері, встановлювати інші двері, встановлювати сигналізацію, датчики руху, камери відео спостереження, заходити чи проникати іншим способом у квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а також вчиняти будь-які дії, направлені на вселення інших осіб до квартири, виселення, вчинення будь-яким способом перепон на проживання, находження, перебування та користування квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та членам їх родини.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2020 року та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, не надано оцінки відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності, не зазначено мотивів на обґрунтування припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не враховано інтереси кредитора Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Посилається на те, що ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна101.

Вважає, що забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій, обмежує власника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у праві володіння, користування та розпорядження майном.

Судом першої інстанції не вирішене питання про зустрічне забезпечення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Собору святого Архистратига Михаїла Чернівецької єпархії Православної Церкви України села Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1, 2 ст.149, ч.1, 2 ст.150, ч.1, 3-7 ст.153, ч.1, 2 ст.157 ЦПК України та дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

На підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В. від 19 березня індексний номер 45938543 про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 протиправним та скасування.

Отже має місце спір між ОСОБА_1 та державним реєстратором Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накай Ю.В., Акціонерним товариством «Альфа-Банк» з правомірності вчинення реєстраційних дій щодо переходу права власності на майно.

Разом з тим позов ОСОБА_1 містить немайнову вимогу, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначалося здійснення Акціонерним товариством «Альфа-Банк» у незаконний спосіб проникнення до квартири АДРЕСА_1 , попередження про здійснення заміни замків вхідних дверей жилого приміщення, взяття майна під охорону, використовування квартири для власних потреб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У разі задоволення позову ОСОБА_1 рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В. від 19 березня індексний номер 45938543 про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 може бути скасовано.

У даній справі відсутні відомості про наявність між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» спору з правовідносин з користування квартирою АДРЕСА_1 , позовних вимог до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням не заявлено.

За таких обставин заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії з встановлення замків, відчинення дверей, встановлення інших дверей, сигналізації, датчиків руху, камер відеоспостереження, заходити чи проникати іншим способом у квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), а також вчиняти будь-які дії, направлені на вселення інших осіб до квартири, виселення, вчинення будь-яким способом перепон на проживання, находження, перебування та користування квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та членам їх родини неспівмірні із предметом позову ОСОБА_1 визнання рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В. від 19 березня індексний номер 45938543 про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 протиправним та скасування.

Ураховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам на порушення норм процесуального права.

У матеріалах справи відсутні докази, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 з державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову не призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав або інтересів ОСОБА_1 з державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Накая Ю.В., Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію без нових звернень до суду.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2020 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2020 року скасувати.

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 травня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

А.І. Владичан

О.О. Одинак