ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2020 року

м. Харків

справа № 628/2150/19

провадження № 22-ц/818/1530/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Пилипчук Н.П., Яцина В.Б.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Державна казначейська служба України, Куп`янське управління Державної казначейської служби України Харківської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Шиховцової А.О. (повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2019 року),

у с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з Державної казначейської служби України (надалі ДКСУ) компенсацію в розмірі 3 % річних за несвоєчасне виконання постанови Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 у справі № 2-а8335/11 в розмірі 2864 грн та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання вищезазначеної постанови у розмірі 28833 грн 38 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Куп`янському районі Харківської області (надалі Управління), зобов`язано Управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 12.03.2011 по 22.07.2011 включно. П`ятого жовтня 2011 року на виконання цієї постанови виданий виконавчий лист.

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 подала цей виконавчий лист до Управління для добровільного погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. У зв`язку із набранням чинності 01.01.2013 Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчий лист від 05.10.2011 переданий для виконання до Відділу державної виконавчої служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції (правонаступником якого є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області), разом з документами, що передбачені Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 за № 440.

У січні 2015 року ОСОБА_1 отримала від Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Харківської області повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, від 26.12.2014 за № 43532/08-33/08, з якого вбачається, що постанову суду від 22.09.2011 включено до першої черги задоволення вимог.

У березні 2019 року на адресу позивача від Головного управління ДКСУ у Харківській області надійшов лист від 05.03.2019 за № 13/1189 з проханням уточнити реквізити банківського рахунку для зарахування здійсненного перерахунку пенсії. Кошти на вказаний позивачем рахунок, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в розмірі 22823 грн 48 коп. надійшли від ДКСУ 31.05.2019.

ДКСУ порушила тримісячний строк виконання постанови суду від 22.09.2011 та виконавчого листа від 05.10.2011, передбачений ч. 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який сплив 26.03.2015. Строк несвоєчасного виконання судового рішення склав 1527 днів.

Двадцять шостого червня 2019 року ОСОБА_1 направила до ДКСУ заяву про проведення нарахування і забезпечення виплати компенсації та інфляційних витрат за порушення строків виконання судового рішення, яка залишилася не виконаною.

Тому з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) ОСОБА_1 просила стягнути з ДКСУ три відсотки річних та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання постанови Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 у справі № 2-а8335/11.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання, встановлена статтею 625 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), передбачає наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов`язання. У постанові Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 у справі № 2-а8335/11 не визначено конкретної суми, вираженої у грошових одиницях, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , тому зобов`язання Управління здійснити перерахунок пенсії не є грошовим. Позивач обрала неправильний спосіб захисту, оскільки на час звернення її до суду ДКСУ погасила борг за пенсійними виплатами і правильним способом захисту є вимога про стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи. А саме, грошовим слід уважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі, з правовідношення, у якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання встановлені зокрема ст. ст. 549-552, 611, 625 ЦК України. Позивач довела, що ДКСУ не вчасно виконало грошове зобов`язання, покладене на неї постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 у справі № 2-а8335/11, тому ОСОБА_1 має право на відшкодування трьох відсотків річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України. Суд першої інстанції не розглянув і не навів мотивів відмови у стягненні трьох відсотків річних, не висловив незгоду із наведеними позивачем розрахунками сум, що підлягають стягненню. Також суд першої інстанції не врахував, що заявлені до стягнення суми не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів. Тому спосіб захисту в позові ОСОБА_1 обраний правильно.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається з матеріалів справи, постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року по справі № 2-а-8335/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління про визнання дій незаконними, зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнана протиправною бездіяльність Управління і зобов`язано Управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 12.03.2011 по 22.07.2011 включно (а.с.13).

На виконання цієї постанови Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 05.10.2011 виданий виконавчий лист (а.с.14).

Листом від 26.12.2014 № 43532/08-33/08 управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області повідомило ОСОБА_1 про те, що постанова від 22.09.2011 № 2-а-8335/11 відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог. Дані про рішення 26.12.2014 внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, за № 45949061 (а.с.15).

Листом від 05.03.2019 № 13/1189 Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повідомило ОСОБА_1 про те, що у 2019 році ДКСУ буде проводити перерахування коштів відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо виконавчих листів, які знаходяться на виконанні і зареєстровані в територіальних органах ДКСУ та підлягають виконанню у першу чергу, та просить надати уточнюючі реквізити банківського рахунку, на який їй будуть перераховані кошти в сумі 22823 грн 48 коп. по справі № 2-а-8335/11 (а.с.16).

Тридцять першого травня 2019 року на банківський рахунок ОСОБА_1 , відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», від ДКСУ надійшли кошти у сумі 22823 грн 48 коп (а.с.17).

Двадцять шостого червня 2019 року ОСОБА_1 направила на адресу ДКСУ письмову заяву про проведення нарахування і забезпечення виплати компенсації та інфляційних витрат, що передбачено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ст. 625 ЦК України, у зв`язку із несвоєчасним виконанням постанови суду від 22.09.2011 у справі № 2-а-8335/11 (а.с.18).

У липні 2019 року позивач отримала відповідь на заяву № 5-11-11/11761 від 09.07.2019, у якій зазначено, що її заява розглянута. Казначейство за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою (далі - бюджетна програма) 31.05.2019 виконало постанову Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 по справі № 2-а-8335/11. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Постановою суду від 22.09.2011 зобов`язано Управління провести на користь ОСОБА_1 донарахування та виплату доплати до пенсії згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки постанова суду по справі № 2-а-8335/11 має зобов`язальний характер, компенсація у зазначеній категорії справи не нараховується. Окрім того, в листі зазначено, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не передбачено нарахування та виплату Казначейством збитків, понесених внаслідок інфляції (а.с.29).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Постановою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2011 по справі № 2-а-8335/11 визнано протиправною бездіяльність Управління і зобов`язано Управління вчинити певні дії на користь ОСОБА_1 , а саме провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що оскільки у вказаному рішенні суд не визначив конкретної суми, вираженої у грошових одиницях, яка підлягає стягненню, таке зобов`язання не є грошовим.

Зазначений висновок узгоджується і з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 642/6005/17 (провадження № 61-42353св18).

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку не спростовують. Стаття 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню до сіпрних правовідносин, оскільки стосується рішень суду про стягнення коштів. У дійсній справі ДКСУ прострочило виконання постанови суду про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії, а не про стягнення коштів.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про обрання ОСОБА_1 неправильного способу захисту, оскільки позов стосується захисту права позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру. Згідно з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року, ухваленою у справі № 676/1557/16-ц (провадження № 14-197 цс 19), порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту на підставі ст. 612 ЦК України та Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 7 травня 2020 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина