Дата документу 30.04.2020 Справа № 554/639/20
Провадження № 2-о/554/39/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Полтаві у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Наріжанська сільська рада Семенівського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прохала суд встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року щодо земельної ділянки загальною площею 0,58 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Наріжанської сільської ради.

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав разом із її матір`ю, ОСОБА_3 . За час свого житія ОСОБА_2 набув право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,58 га, що розташована на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Правовстановлюючим документом є державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року. Однак у вказаному акті допущено описку - в графі «прізвище, ім`я, по батькові» замість прізвища « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_2 ». У зв`язку із наявними розбіжностями нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори відмовлено їй у прийнятті спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 . Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини.

У судове засідання 30.04.2020 року заявник не з`явилась, у заві від 24.03.2020 року прохала суд про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи у справі 27.04.2020 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти вимог заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне.

Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 1926 р.н., що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті проживав разом із ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 2791 КП «ЖЕО «ПМР від 14.08.2019 р.

За час свого життя ОСОБА_2 набув право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0.58 га, що розташована на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Правовстановлюючим документом є державний акт на право приватної власності на землю серія ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року.

Однак, у вказаному акті допущено описку - в графі «прізвище, ім`я, по батькові» замість прізвища « ОСОБА_2 », вказано « ОСОБА_2 ». 2

29 жовтня 2019 року заявник звернулась до державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 - чоловіка ОСОБА_2 , на частку земельної ділянки площею 0,58 га.

Постановою державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори від 30 жовтня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено з підстав розбіжності між прізвищем померлого та особи, якій належить право власності на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є

вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, і дозволить йому реалізувати власні спадкові права.

Під час розгляду справи по суті спір про право судом не виявлений.

На підставі вищевикладеного, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.01.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 2-5, 10, 76-83, 265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Наріжанська сільська рада Семенівського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року щодо земельної ділянки загальною площею 0,58 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Наріжанської сільської ради.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Процесуальний строк на оскарження рішення суду, ухваленого судом на час дії режиму карантину на всій території України, починає свій перебіг із дня офіційного закінчення строку дії карантину на всій території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко