РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

05 травня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Осьмак Я.В. до ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації якого: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

Представник позивача - адвокат Осьмак Я.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що позивач є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, заповіту після себе не залишила. Після смерті ОСОБА_4 залишилося три спадкоємця: діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та чоловік померлої - ОСОБА_3 , який на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, але відмовився від її прийняття на користь обох дітей. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Четвертої Луганської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. На підставі поданих заяв було відкрито та зареєстровано спадкову справу № 565/2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , заповіту після себе не залишив. Після смерті ОСОБА_3 залишилося два спадкоємця: діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які звернулися до Четвертої Луганської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких було відкрито та зареєстровано спадкову справу № 288/2013 року. Таким чином, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_3 та грошових внесків, що знаходяться на рахунках Ощадбанку. У строк, визначений законом, ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 24 січня 2014 року державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки власниками майна не було зареєстровано квартиру у передбаченому законом порядку. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 липня 1998 року за розпорядженням відділу по приватизації житлового фонду Луганської міської ради № 2783, квартира АДРЕСА_3 , належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках. З метою захисту прав позивача, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири за АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та Ѕ грошових внесків на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АТ «Ощадбанк».

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву, відповідно до якої просили суд розглядати справу за їх відсутності, на задоволенню позову наполягають, не заперечують проти винесення заочного рішення.

Відповідач - ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в судове засідання уповноваженого представника не направили, просили проводити розгляд справи за відсутності представника Банку.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 16.12.2010 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 (а.с.11,12).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 15.06.2010 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , на підтвердження чого 07 травня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції було видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_3 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3 та банківських вкладів у ПАТ «Державний ощадний банк України».

Згідно довідки, виданої Луганським міським бюро технічної інвентаризації 02 вересня 2013 року, відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, за розпорядженням № 2783, видане свідоцтво про право власності на житло від 03.07.1998 р. на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в рівних частках на квартиру АДРЕСА_3 . Реєстрація права власності до 31.12.2012 року не проводилась (а.с.18), що також підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 липня 1998 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської Ради народних депутатів (а.с.17) та копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.19).

У відповідності до інформації № 46-13/226/221БТ від 13.01.2020 року, наданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», станом на 03 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у філії - Луганському обласному управління АТ «Ощадбанк» відкрито рахунок № НОМЕР_4 ) - залишок коштів складає 1893,62 євро. Також зазначили, що в установах АТ «Ощадбанк» відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 104).

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 24 січня 2014 року, 21 січня 2014 року до Четвертої Луганської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 , що належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської Ради народних депутатів 03 липня 1998 року, на підставі розпорядження № 2783. На вказане майно спадкоємцями за законом є син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 , котрі спадщину прийняли, так як подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у відведений діючим законодавством строк. На підставі поданих заяв були відкриті та зареєстровані спадкові справи - після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадкова справа за № 565/2010 року; після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкова справа за № 288/2013 року. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 залишилося три спадкоємця: діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_3 , який на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, але відмовився від її прийняття на користь обох дітей спадкодавці. Цей факт підтверджується заявою № 1131 від 09.12.2010 року поданої в Четверту Луганську держнотконтору і долучено до спадкової справи за № 565/2010 року. Також в спадковій справі знаходяться дві заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Інших заяв до спадкової справи не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 залишилося два спадкоємця: діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Обидва спадкоємця подали до Четвертої Луганської держнотконтори заяви про прийняття спадщини, котрі долучені до спадкової справи № 288/2013 року. Інших заяв до спадкової справи не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Вказаною постановою державного нотаріуса Касаткіній І.М. відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що спадкодавці за життя не зареєстрували своє право власності на квартиру (а.с.13). Також, постановою нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори Касаткіній Ірині Михайлівні відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав на спадщину у вигляді грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаціями та рекомендовано звернути до суду для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , в Четвертій Луганській державній нотаріальній конторі 09.12.2010 року було відкрито спадкову справу № 50436809, номер у нотаріуса 565 (а.с.127).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59616264 від 27.02.2020, спадковий заповіт ОСОБА_4 не складався, спадкоємці за заповітом відсутні (а.с. 128).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в Четвертій Луганській державній нотаріальній конторі 17.08.2013 року було відкрито спадкову справу № 54897398, номер у нотаріуса 288 (а.с.130).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 59616411 від 27.02.2020, спадковий заповіт ОСОБА_3 не складався, спадкоємці за заповітом відсутні (а.с. 131).

Рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від 20 березня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Управління комунального майна Луганської міської ради, третя особа Державний нотаріус Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєв В.М., про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування та визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлих ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.22-23).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 20.03.2014 року по справі № 437/209/14-ц, з 05.04.2014 року за ОСОБА_2 зареєстрована Ѕ частка квартири АДРЕСА_3 (а.с.133).

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2. 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав, на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Як роз`яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до п. 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та відповідно ст. 16 ЦК України вона обрала правильний спосіб захисту свого порушеного права.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у передбачений законом спосіб набули право власності на квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.07.1998 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо належності їм на праві спільної часткової власності в рівних частках квартири АДРЕСА_3 , проте за життя не встигли зареєструвати своє право власності, беручи до уваги, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, відсутність якої не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину; враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у встановлений законом строк подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на Ѕ частину грошових внесків на рахунках у АТ «Державний ощадний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності коштів та відкритих рахунків в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_4 на час звернення до суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та за позивачем слід визнати право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на Ѕ частину грошових коштів на рахунку № НОМЕР_4 ), який відкрито на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у філії-Луганському обласному управління АТ «Ощадбанк», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 16,321,392, 1216-1218,1228,1268 ЦК України, ст.ст. 2-4, 12,13,76-82,141,200, 206, 259,263-265,268, 280-281 ЦПК України,

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Осьмак Я.В. до ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації якого: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину квартири за АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_5 , право власності на Ѕ частину грошових коштів на рахунку № НОМЕР_4 ), який відкрито на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у філії - Луганському обласному управління АТ «Ощадбанк», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 07 травня 2020 року.

Суддя А.С. Река