УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/2963/20

Провадження № 2-з/638/240/20

08.05.2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря Мхітарян Л.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Волченюк В.А. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, в якій просить:

- визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Підлісною Іриною Володимирівною зареєстрованого в реєстрі за №235 від 22.01.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_2 та поновити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру ОСОБА_1 .

Представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-яким особам та у будь-який спосіб вчиняти наступні дії щодо квартири: вселятися в квартиру, реєструвати в ній своє місце проживання, проводити в квартирі ремонтні роботи тощо.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачу на праві приватної власності належала квартина за адресою: АДРЕСА_1 . Під час посвідчення заповіту позивач дізналась про існування договору дарування вказаної квартири, відповідно до якого квартира ОСОБА_1 перейшла ОСОБА_2 . Вказаний договір дарування позивач вважає недійсним, оскільки він був укладений без її участі. На теперішній час власником квартири є відповідач, тому ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 може будь-яким способом розпорядитись належною йому власністю, що в подальшому може ускладнити можливе рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якої право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що спірна квартира АДРЕСА_2 , належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що вказана квартира може бути відчужена на користь третіх осіб.

Оскільки, предметом позову є правомірність договору дарування та державної реєстрації речових прав та їх обтяжень права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 суд дійшов висновку те, що відповідним видом забезпечення позову є заборона відчуження зазначеної квартири.

Щодо вимоги про заборону будь-яким особам та у будь-який спосіб вчиняти наступні дії щодо квартири: вселятися в квартиру АДРЕСА_2 , реєструвати в ній своє місце проживання, проводити в квартирі ремонтні роботи тощо суд зазначає, що представником позивача не надано доказів, що без застосування такого заходу існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду. З огляду на викладене дана вимога представника позивача задоволенню не підлягає.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Волченюк В.А. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвалу суду для виконання направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України строк на подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя