Справа № 524/2473/20
Провадження № 6/524/120/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчуці подання державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чемерис Марини Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшло подання державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чемерис Марини Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань.

Виконавець просить тимчасово обмежити керівника ТОВ «Лідон» Бузька Павла Володимировича у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 52880906 з примусового виконання виконавчого листа № 401/1730/16-ц, виданого Світловодським міськрайонним судом 10.11.2016 року про стягнення з ТОВ «Лідон» на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 19 845,20 грн.

Державний виконавець Чемерис М.В. суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, клопотання просила задовольнити.

Згідно зі ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону державний виконавець уповноважений у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

На думку суду особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Так, державний виконавець зазначає, які дії вона вчинила для примусового виконання виконавчого провадження, проте не зазначила до яких дій вдається керівник товариства-боржника, ухиляючись від виконання рішення суду, не надано доказів отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до державного виконавця, не надано доказів ухилень від явки на виклики до державного виконавця. Крім того, складені акти державних виконавців про здійснені виходи до помешкання за місцем реєстрації керівника товариства-боржника не відповідають вимогам законодавства, а саме: в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не містять підписів понятих.

За таких обставин, суд не має достатніх підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а тому подання державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чемерис Марини Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань не підлягає задоволенню.

Керуючись викладеним, відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чемерис Марини Віталіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Ж.О. Кривич