Постанова

Іменем України

04 травня 2020 року

м. Київ

справа № 199/6651/14-ц

провадження № 61-27474св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Господар»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів:

Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В., від 12 грудня

2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми «Господар» (далі - СТОВ НВФ «Господар») про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що ним протягом 2012 року СТОВ НВФ «Господар»була надана поворотна фінансова допомога на загальну суму

1 063 185,52 грн, яка за усною домовленістю сторін мала бути повернута до 31 грудня 2014 року, однак відповідач кошти у зазначений строк не повернув, у зв`язку із чим позивач просив стягнути з СТОВ НВФ «Господар» основний борг у сумі 1 063 185,52 грн та 3% річних у сумі 79 738,92 грн, що загалом становить 1 142 924,44 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області у складі судді Гончаренко О. В. від 14 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з СТОВ НВФ «Господар» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 063 185,52 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами фактично укладено договір поворотної фінансової допомоги, який за цивільно-правовою природою є позикою, та оскільки відповідач не повернув кошти, отримані за зазначеним договором, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за договором. При цьому не підлягають до задоволення вимоги про стягнення 3% річних у сумі 79 738,92 грн, оскільки відповідач не допустив прострочення повернення коштів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року апеляційну скаргу СТОВ НВФ «Господар» задоволено. Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 липня

2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що кошти були надані ним саме як поворотна фінансова допомога, а не безповоротна. При цьому відповідач на спростування доводів позивача надав договір про надання безповоротної фінансової допомоги, укладений між сторонами

від 01 березня 2012 року, а тому висновок суду про стягнення коштів є помилковим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки усім наявним у справі доказам у їх сукупності, зокрема наданим ним квитанціям про внесення коштів у якості поворотної фінансової допомоги, помилково взяв до уваги наданий відповідачем договір про надання безповоротної фінансової допомоги, який є нікчемним, оскільки не відбулось його нотаріальне посвідчення, як це передбачено чинним законодавством. Вказує, що він надав достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, які відповідач не спростував.

Відзив на касаційну скаргу

У серпні 2018 року від СТОВ НВФ «Господар» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність ухваленого судом апеляційної інстанції рішення.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

13 квітня 2020 року справа передана судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є співзасновником СТОВ НВФ «Господар» і у період часу

з 15 березня по 10 липня 2012 року передав СТОВ НВФ «Господар» грошові кошти на загальну суму 1 097 567,52 грн,що сторонами не заперечується та вбачається з долучених до матеріалів справи копій квитанцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що вказані кошти він передав як поворотну фінансову допомогу відповідачу, усно домовившись про їх повернення до 31 грудня 2014 року.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач надав до суду договір про надання безповоротної фінансової допомоги, укладений між сторонами

01 березня 2012 року, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати товариству частинами протягом шести місяців з дати підписання сторонами цього договору безповоротну фінансову допомогу у загальному розмірі 1 200 000 грн для виконання програми робіт, направленої на скоріше досягнення прибутків від сільськогосподарської діяльності фірми

(а. с. 150-151).

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За частиною першою статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

(стаття 610 ЦК України).

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Зокрема, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтею 10 ЦПК України

2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами надання відповідачу поворотної фінансової допомоги та обов`язок

СТОВ НВФ «Господар» повернути внесені ним кошти разом із процентами за користування ними. При цьому надані позивачем квитанції не підтверджують надання відповідачу саме поворотної фінансової допомоги, оскільки призначення цих коштів за наявними в матеріалах справи квитанціями не відображають їх поворотність.

Крім того, на спростування доводів позивача, відповідач надав до суду договір про надання безповоротної фінансової допомоги, укладений між сторонами 01 березня 2012 року, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати товариству частинами протягом шести місяців з дати підписання сторонами цього договору безповоротну фінансову допомогу у загальному розмірі 1 200 000 грн для виконання програми робіт, направленої на скоріше досягнення прибутків від сільськогосподарської діяльності фірми (а. с. 150-151).

Умовами зазначеного договору не передбачено повернення отриманих відповідачем грошових коштів, а також не передбачено будь-якого виду компенсацій з боку СТОВ НВФ «Господар» за отримані від ОСОБА_1 грошові кошти (пункт 2.2. договору).

Доводи касаційної скарги про доведеність позивачем обставин передання грошових коштів відповідачу на поворотній основі спростовуються вищевикладеними обставинами.

Є необґрунтованими доводи касаційної скарги про нікчемність наданого відповідачем договору про надання безповоротної фінансової допомоги від 01 березня 2012 року, оскільки чинним законодавством не передбачено його нотаріальне посвідчення. Крім того, за змістом підпункту 14.1.257пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу Українибезповоротна фінансова допомога може бути передана навіть без укладення договорів.

Помилковість висновків суду апеляційної інстанції на пропуск позивачем позовної давності, з огляду на необґрунтованість позовних вимог, не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення лише з формальних підстав.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, що в силу приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара