Справа №: 343/656/20
Провадження №: 2/0343/358/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/656/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 червня 2013 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2; малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу її прізвище ОСОБА_4 не змінювати, судові витрати стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 25 червня 2013 року виконавчим комітетом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний запис за № 2. За час спільного сімейного проживання в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею, а тому вона бажає, щоб він залишався проживати разом з нею і надалі. Під час їх спільного проживання сімейні відносини спочатку склалися добре, вони разом дбали про добробут сім`ї, але згодом стосунки між ними погіршились. З відповідачем сімейне життя не склалося, оскільки виявилося, що в них різні погляди на сімейне життя. Все це створює умови, які неможливі для збереження подружніх стосунків, в зв`язку з чим в сім`ї мають місце погані взаємовідносини, що негативно впливає на стан її здоров`я та виховання сина. Тривалий час вони не проживають як подружжя, не підтримують подружніх відносин, не цікавляться життям один одного. Кожен з них живе своїм життям. На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, які склались з відповідачем, враховуючи те, що вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, ведуть відокремлений спосіб життя, зважаючи на негативний вплив конфліктних відносин на розвиток і виховання їх сина, вважає, що примирення між ними неможливе, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, додатково зазначила, що вони з чоловіком не проживають разом уже 1,5 року.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, просив шлюб розірвати.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

12 травня 2020 року сторони заявили клопотання, в яких кожен з них просив справу невідкладно вирішувати в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористалася, однак в підготовчому судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення, про що подав письмову заяву.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі з 25 червня 2013 року, який зареєстрований виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 25.06.2013 виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.7).

Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.2014 виконкомом Розточківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №3 (а.с.6).

Спір з приводу визначення місця проживання дитини відсутній.

Сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин вже півтора року.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що сторони спільно не проживають, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер, чого не заперечує відповідач. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Обидві сторони погодилися щодо визначення місця проживання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, позивачкою по справі.

Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 їй не змінювати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн, про що свідчить наявна у матеріалах справи квитанція (а.с.8) Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних, тому слід стягнути на користь позивачки з відповідача 840,80 грн сплаченого нею судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 червня 2013 року виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_4 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу..

Сторонам по справі роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний зміст рішення суду складено 12 травня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич