Справа № 191/3047/18
Провадження № 2/191/898/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря Борисової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , територіального сервісного центру МВС України №8047, територіального сервісного центру МВС України №1242, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними та витребування транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , територіального сервісного центру МВС України №8047, територіального сервісного центру МВС України №1242, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з позовом про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними та витребування транспортних засобів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач та відповідач ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з 31.01.2006. За час спільного сумісного життя набули, придбали за спільно зароблені гроші все своє майно. Так, ними належним чином куплено та зареєстровано два автомобілі Мерседес БенцG55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) та Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 ), які ОСОБА_1 вважає спільною сумісною власністю набутою за час проживання в шлюбі, при веденні спільного господарства.

Відповідач ОСОБА_3 , після короткого огляду та експлуатації даних автомобілів, прийняв рішення про їх відчуження та поділився такою думкою з ОСОБА_1 . Позивач не заперечувала, тим більше що за виручені від реалізації кошти збиралася придбати більш новий автомобіль, але наполягла щоб угоди відчуження зазначених транспортних засобів відбувалися відповідно до вимог чинного, законодавства та встановленого порядку. Також Позивач наполягла, та заявила про це ОСОБА_3 про те, що вона не збирається давати згоду на відчуження обох автомобілів за ціною менш ніж 2500000,00 гривень. Таку ціну вона вважає адекватною та ринково-конкуренто спроможною.

Оскільки Позивач та Відповідач ОСОБА_3 не є фахівцями в галузі підготовки до реалізації та фактичної реалізації транспортних засобів, не знаються на вимогах чинного законодавства в цій галузі, ОСОБА_3 запропонував позивачу скористатися послугами посередника, так як сам збирався це зробити. В якості посередника ОСОБА_3 запропонував свого давнього знайомого ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 . Позивач погодилась, але ще раз наголосила на те, що вона не збирається давати згоду на відчуження обох автомобілів за ціною менш ніж 2500000,00 гривень. Таку ціну вона вважає адекватною та ринково-конкуренто спроможною, це майно є спільною сумісною власністю подружжя та його реалізація має відбуватися відповідно до вимог чинного законодавства України. ОСОБА_3 погодився.

Незважаючи на це, позивачу стало відомо, що в супереч її вимогам та вимогам чинного законодавства автомобіль Мерседес Бенц С200 д.н. НОМЕР_2 - 08.02.2018 року який перебував в спільній сумісній власності позивача та ОСОБА_3 знято з реєстрації на ім`я позивача та за посередництвом ТСЦ МВС України №1242, вчинено нову реєстрацію на ОСОБА_8

Мерседес ОСОБА_9 н. НОМЕР_1 - 07.02.2018 року, який перебував в спільній сумісній власності Позивача та ОСОБА_3 знято з реєстрації на ім`я ОСОБА_3 та за посередництвом ТСЦ МВС України №8047 вчинено нову реєстрацію на ОСОБА_6 .

З роз`ясненням даної ситуації позивач звернулася до ОСОБА_3 .. Останній сказав, що не володіє ситуацією та нічого вчинити щодо повернення у власність даних автомобілів не може. Позивач звернулася телефоном до ОСОБА_2 з тим самим питанням. Останній повідомив, що угоди про відчуження зазначених транспортних засобів відбулися належним чином, а її згода для цього не потрібна, і це не зважаючи на те що вона є власником одного автомобіля і співвласником іншого.

Позивач звернулася до ТСЦ МВС України №1242 та ТСЦ МВС України №8047 з метою надання інформації про підстави скасування реєстрації на зазначені автомобілі, але відповіді не отримала та вважає це порушенням прав позивача.

Позивач звернулася до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою припинення порушення її права власності на зазначені автомобілі та зазначила про необхідність повернення їй та ОСОБА_3 зазначених транспортних засобів. Позивач відповіді не отримала.

Позивач вважає, що її права порушено, а відтак звертається до суду з позовом метою захисту та відновлення порушеного права, з огляду на наступне: правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та повноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Ні Позивач, ні Відповідач ОСОБА_3 договорів відчуження зазначених транспортних засобів не укладали, доручень будь-кому діяти від їх імені не надавали, осіб на яких було вчинено реєстрації ніколи не бачили, угод з ними не укладали, домовленостей в будь-який спосіб не укладали, намірів продати їм автомобілі не мали, грошей не отримували, а відтак позивач вважає, що належнім їм на правах спільної сумісної власності транспортні засоби вибули із їх власності поза їх волею, незаконно.

Стаття 60 Сімейного кодексу України містить підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 даної статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Саме таким майном, що є спільною сумісною власністю набутою в шлюбі, позивач вважає автомобілі Мерседес БенцG55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) та Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 ).

Жодної згоди на відчуження зазначених транспортних засобів позивач не давала, доручень та договорів з цього приводу не підписувала.

Позивач правочинів відчуження зазначених автомобілів не вчиняла, волевиявлення для їх відчуження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проявляла, і в загалі з ними не зустрічалася.

Ні Позивач, ні ОСОБА_3 намірів укладати договори відчуження зазначених транспортних засобів не мали, жодних умов та домовленостей з набувачем не досягали, їх не виконували. Як наслідок Позивач вважає такі угоди не дійсними.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано. Позивач наголошує, що майно вибуло з її володіння не з її волі. Вона такої згоди не давала, інших осіб діяти від її імені не уповноважувала.

Позивач просить визнати недійсним договір відчуження автомобіля Мерседес БенцG55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) на підставі якого 07.02.2018 року ТСЦ 8047 скасовано визначену та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_6 ; ОСОБА_10 недійсним договір відчуження автомобіля Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 ) на підставі якого 08.02.2018 року ТСЦ 1242 скасовано визначену та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_7 ; Витребувати у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 автомобілі Мерседес БенцG55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. та Мерседес БенцС200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік; Зобов`язати ТСЦ МВС України № 1242 та ТСЦ МВС України № 8047 відновити реєстрацію автомобілів Мерседес БенцG55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. та Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік - станом на 30.01.2018 рік.

Відповідач ТСЦ 1242 до початку судового засідання надав відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ» та пункту 1 Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015№1646, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.2016 за №156/28286, Територіальний сервісний центр №1242 Регіонального сервісного центру МВС вДніпропетровській області не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (в розумінні статті 95 Цивільного кодексу України) і тому не може бути учасником (стороною) цивільного процесу відповідно до вимог статей 42, 46, 47 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, якими наділені виключно фізичні і юридичні особи, а не їх структурні підрозділи. Відповідно до положень статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В позовній заяві позивач не наводить жодних обґрунтувань щодо вчинення Відповідачем 4 ТСЦ 1242, неправомірних дій у відношенні до спірних транспортних засобів Мерседес Бенц 055 G55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 та Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 . Зазначене свідчить про відсутність предмету спору між позивачем та відповідачем ТСЦ 1242. З огляду на зазначене, ТСЦ №1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області не є належним відповідачем у даній цивільній справі, дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. РСЦ МВС в Дніпропетровській області, як орган реєстрації, діє відповідно до обов`язкових вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, пунктом 8 якого чітко визначено: «Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться зокрема на підставі документів, що підтверджують правомірність їх придбання, до яких відноситься і копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин».Таким чином вважають, що РСЦ МВС в Дніпропетровській області у даній цивільній справі може бути залучений в якості третьої особи. Просить відмовити в задоволенні позову повністю; розгляд зазначеної справи здійснювати за відсутності їх представника.

Представник позивача ОСОБА_11 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Позивач у відкриту судове засідання не з`явилася, доручивши представництво своїх інтересів в суді представникові.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ТСЦ №8047 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ТСЦ №1242 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, оскільки ТСЦ№1242 є неналежним відповідачем.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_12 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ОСОБА_5 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ОСОБА_6 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Відповідач ОСОБА_8 у відкрите судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.

Суд, дослідивши в повній мірі представлені до справи докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 31 січня 2006 року Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 31 січня 2006 року зареєстрували шлюб.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 1242, за ОСОБА_3 , який є власником, 11.01.2018 зареєстровано автомобіль Mercedes-Вenz G 55 AMG, VIN- НОМЕР_5 ,д.н. НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить ОСОБА_3 на підставі договору №4589/18/002428 купівлі-продажу автомобіля від 04 січня 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ 1242, за ОСОБА_1 , яка є власником, 30.01.2018 зареєстровано автомобіль Mercedes-Вenz С 200, VIN- НОМЕР_7 д.н. НОМЕР_2 . Даний автомобіль належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №5557/18/000436 від 26 січня 2018 року.

Згідно відповіді територіального сервісного центру №1242 від 11 січня 2020 року №31/4-1242-43, автомобіль Mercedes-Вenz G 55 AMG, номерний знак НОМЕР_1 07 лютого 2018 року був перереєстрований з ОСОБА_3 на нового власника у ТСЦ МВС № НОМЕР_8 ; автомобіль Mercedes-Вenz С 200, номерний знак НОМЕР_2 , 08 лютого 2018 року був перереєстрований з ОСОБА_1 на нового власника у ТСЦ МВС №1242. Доказів та підстав правомірності вчинення відповідних дій ТСЦ 1242 та ТСЦ 8047 на неодноразові вимоги суду не надали.

Згідно відповіді територіального сервісного центру №1242 від 04 березня 2020 року №31/4-1242-384 надано наступну інформацію: 07 лютого 2018 року автомобіль Mercedes-ВenzG 55 AMG, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , було перереєстровано на нового власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору, СГ 6546/18/002531 від 07 лютого 2018 року з видачею номерних знаків НОМЕР_9 та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10 , реєстрація відбулася в ТСЦ-8047; 08 лютого 2018 року автомобіль Mercedes-Вenz С 200, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , було перереєстровано на нового власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі договору СГ №2/881 від 07 лютого 2018 року з видачею номерних знаків НОМЕР_11 та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_12 , реєстрація відбулася в ТСЦ-1242.

Доказів та підстав правомірності вчинення відповідних дій ТСЦ 1242 та ТСЦ 8047 на неодноразові вимоги суду не надали.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушенім, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Стаття 60 Сімейного кодексу України містить підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 даної статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно автомобілі Мерседес Бенц G55 АМGWDCYC7BF4BX190703 д.н. НОМЕР_1 - дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) та Мерседес Бенц С200 WDD2014481A539953 д.н. НОМЕР_2 - дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 )є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Аналогічне твердження міститься у ст. 369 ЦК України. Частиною 2 ст. 65 СК України передбачено, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно ч. з ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Постанови Пленуму ВерховногоСуду України правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно.

У ст.ст. 626, 627 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК (ч. З п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

У постановах Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року та 16 вересня 2015 року (справи № 6-146цс13, 6- 1203цс15) викладено правовий висновок про те, що за змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна. Право власникана витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

За положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.

Оскільки позивач наполягає на вибуття належних їй на праві спільної сумісної власності транспортних засобів без її згоди, суд вважає доведеними позовні вимоги і правочини щодо відчуження автомобіля Mercedes-Вenz G55 АМG, VIN- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) на підставі якого 07.02.2018 року ТСЦ 8047 скасовано визначену та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_6 , а також щодо відчуження автомобіля Mercedes-Вenz С200 VIN- НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 ) на підставі якого 08.02.2018 року ТСЦ 1242 скасовано визначену та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_7 , слід визнати недійсними. Участі в правочинах чи згоди на відчуження, зазначених автомобілів, відповідача ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачі жодних відзивів на позов, як і докази в їх обґрунтування, суду не надали, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості такі заперечення мотивувати.

Крім того, враховуючи, що транспортні засоби вибули з володіння співвласника поза її волею, відповідні зміни в реєстрації є незаконними, суд вважає за необхідне витребувати, з чужого незаконного володіння, в тому числі у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 автомобілі Mercedes-Вenz G55 АМG,VIN-WDCYC7BF4BX190703та Mercedes-Вenz НОМЕР_13 VIN- НОМЕР_7 .

В той же час, суд вважає, що відповідачі територіальні сервісні центри №1242 та № 8047 не є належними відповідачами у справі, оскільки не є юридичними особами, а тому в частині зобов`язання останніх відновити реєстрацію вищевказаних спірних автомобілів слід відмовити.

Судові витрати з підстав положень ст.141 ЦПК України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , територіального сервісного центру МВС України №8047, територіального сервісного центру МВС України №1242, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними та витребування транспортних засобів задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір відчуження автомобіля Mercedes-Вenz G55 АМG, VIN- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 11.01.2018р. (власник за технічним паспортом ОСОБА_3 ) на підставі якого 07.02.2018 року ТСЦ 8047 скасовано визначену, та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_6 недійсним

Визнати договір відчуження автомобіля Mercedes-Вenz С200 VIN- НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 30.01.2018 рік (власник за технічним паспортом ОСОБА_1 ) на підставі якого 08.02.2018 року ТСЦ 1242 скасовано визначену та вчинено нову реєстрацію на ім`я ОСОБА_8 недійсним

Витребувати з чужого незаконного володіння в тому числі у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 автомобілі Mercedes-Вenz G55 АМG VIN-WDCYC7BF4BX190703та Mercedes-Вenz НОМЕР_13 НОМЕР_14 - НОМЕР_7 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіального сервісного центру МВС України №8047, територіального сервісного центру МВС України №1242 про визнання договорів відчуження транспортних засобів недійсними та витребування транспортних засобів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений судовий збір у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 27 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня закінчення карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Ю. В. Гречко