Провадження № 2-в/243/4/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю особи яка брала участь у справі як відповідач ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Заявниця в обґрунтування заяви про відновлення втраченого судового провадження зазначає, що в провадженні Центрально Міського районного суду м. Горлівки Донецької області перебувала цивільна справа № 2-14467/2003 від 17 грудня 2003 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначає, що вказане рішення суду примусово виконувалося у Центрально Міському відділі державної виконавчої служби м. Горлівка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, виконавче провадження ВП № 10221802. Зазначає, що на теперішній час рішення суду не виконане, оскільки матеріали виконавчих проваджень знаходяться на території тимчасово не підконтрольній українській владі. З огляду на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким відновити втрачене судове провадження Центрально Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 17 грудня 2003 року, справа №2-14467/2003, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Заявниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, в своїй заяві про відновлення втраченого судового провадження розгляд справи просила провести у її відсутності.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення особи яка брала участь у справі як відповідача ОСОБА_2 про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , що стверджується наданим на запит суду повідомленням Міністерства соціальної політики України, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості здійснити виклик ОСОБА_2 шляхом надіслання поштою судової повістки (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). У зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, його виклик у судове засідання був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Втім, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про місце, дату та час судового розгляду справи, ОСОБА_2 не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до виконавчого листа № 2-14467/2003 р. виданого 17 грудня 2003 року, на підставі рішення Центрально Міським районного суду м. Горлівка Донецької області від 17 грудня 2003 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх доходів, але не менш ніж Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 03 грудня 2003 року до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 17 грудня 2003 року.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № Г-338-2150/353 від 12 вересня 2019 року, встановлено, що станом на 12 вересня 2019 року у Центрально Міському відділі державної виконавчої служби м. Горлівки ГТУЮ в Донецькій області зареєстроване виконавче провадження ВП №10221802, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2-14467, виданого 17 грудня 2003 року Центрально міським судом м. Горлівки про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Зокрема, матеріали виконавчих проваджень залишені на території, де раніше був розташований відділ та передача таких виконавчих проваджень у встановленому законодавством порядку з об`єктивних причин на даний час не може бути здійснена надати інформацію по зазначеному виконавчому провадженню, провадження неможливо.

Згідно із довідкою № 287 від 04 листопада 2019 року, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні було досліджено також надане заявницею свідоцтво про встановлення батьківства, серії НОМЕР_1 виданим 08 серпня 2003 року Горлівським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції, де ОСОБА_2 визнаний батьком ОСОБА_5 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08 серпня 2003 року Горлівським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_4 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Згідно із наданим на запит суду повідомленням Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, у зв`язку із діяльністю на тимчасово окупованій території України незаконних збройних формувань, проведенням бойових дій, організувати передачу справ, у тому числі цивільних, які перебували у провадженні Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області, до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до розпорядження голови ВССУ від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», - не виявилось можливим(а.с.25).

Вирішуючи питання про відновлення втрачених матеріалів судового провадження, для підтвердження висновків суду викладених в рішенні Центрально -Міського районного суду м. Горлівки Донецької області у цивільній справі № 2-1010/2007, судом були здійснені пошуки інформації зі статистичної картки у справі, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» Центрально Міського районного суду м. Горлівки Донецької області та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР), за наслідками яких, в програмі автоматизованого документообігу загальних судів «Д-3» Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області було встановлено відсутність будь-яких документів по зазначеній цивільній справі, в Єдиному державному реєстрі судових ЄДРСР), інформація стосовно наявності вказаного судового рішення теж відсутня.

Так, згідно із довідкою головного спеціаліста з інформаційних технологій Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2020 року, ним був виконаний запит до бази автоматизованого документообігу загальних судів КП-Д3 Центрально - міського районного суду м. Горлівка Донецької області щодо отримання інформації по цивільній справі автоматизованій системі (комп`ютерній програмі) Д-3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів не зареєстрована, оскільки база КП- Д3 була впроваджена наприкінці 2010 року.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень (ЄДРСР), рішення за № 2-14467/2003 відсутнє.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, періодом проведення антитерористичної операції є - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ № 1275 від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м. Горлівка Донецької області.

Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку також належить м. Горлівка Донецької області.

Зазначене свідчить, що в м. Горлівка Донецької області проводиться антитерористична операція і там не здійснює свою діяльність Центрально- Міський районний суд м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до розпорядження Голови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (із змінами та доповненнями) «Про визначення територіальної підсудності справ», змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам. Територіальну підсудність справ, зокрема Центрально- Міського районного суду м. Горлівки Донецької області змінено та визначено за Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частин у справи, яка збереглася(окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані)судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

В п. 38 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що за правилами розділу ІХ ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи.

Як роз`яснено в Узагальненні практики розгляду судами деяких питань, пов`язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі Узагальнення), в такій категорії справ суд має сприяти встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3» (АСДС) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР).

Проте сам по собі факт відсутності інформації про справу та ухвалене в ній судове рішення в АСДС або в ЄДРСР не можуть бути підставою для висновку про неможливість відновлення втраченого судового провадження, а особливо у випадках, якщо судове рішення у втраченому провадженні було ухвалене до запровадження цих електронних баз даних.

Відповідно до ст. 80 КПШС України, в редакції яка діяла на час подання позову та прийняття рішення суду(грудень 2003 року), батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КПШС України, в редакції яка діяла на час подання позову та прийняття рішення суду(грудень 2003 року), аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі: на одну дитину - чверті, на двох дітей - третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) батьків, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, а з осіб, які працюють за контрактом в іноземних державах, - не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПШС України, в редакції яка діяла на час подання позову та прийняття рішення суду(грудень 2003 року), аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня подачі заяви до суду.

Відповідно до ст. 217, 218 ЦПК України, в редакції, яка діяла станом на час постановлення рішення суду, допускалось стягнення всієї суми боргу при присудженні зокрема стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції яка діяла станом на грудень 2003 року, у виконавчому документі повинні бути зазначені :

1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;

2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;

3) найменування стягувача і боржника, їх адреси, дата і місце народження боржника та його місце роботи (для громадян), номери рахунків у кредитних установах (для юридичних осіб);

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання чинності рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання .

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Законом можуть бути встановлені також інші вимоги до виконавчих документів.

Судом досліджені копії документів: копія виконавчого листа, відповідь ВДВС, довідка про місце проживання заявниці та її дитини, копія паспорта заявниці, копія свідоцтва про встановлення батьківства, копія свідоцтва про народження дитини.

Як видно зі змісту представленій суду копії виконавчого листа, він повністю відповідає вимогам зазначеної статті Закону, при цьому в графі «резолютивна частина рішення» відтворений зміст резолютивної частини рішення суду.

Та обставина, що виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС підтверджується також відмітками на виконавчому листі про його виконання підприємством на якому працював боржник, а також даними відповіді з ВДВС, за якою видно, що на сьогодні внаслідок подій що відбулися на сході України, виконавче провадження залишилося у м Горлівка, і лише за даними АСВП встановлено, що виконавче провадження за рішенням суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини та має номер 10221802.

З огляду на викладені обставини слід зробити висновок про те, що судове провадження у цивільній справі № 2-14467/2003 р. є втраченим.

Аналіз чинного ЦПК України дозволяє дійти висновку про відсутність у законодавстві переліку підстав для ініціювання питання про відновлення втраченого судового провадження. У зв`язку з чим, слід наголосити, що ініціювання питання про відновлення втраченого судового провадження може мати місце у всіх випадках, коли це є необхідним для захисту прав та інтересів осіб, які брали участь у справі або чиїх прав та обов`язків вона безпосередньо стосується.

Відповідно до Узагальнення, наявність у заяві відомостей щодо мети відновлення втраченого судового провадження обумовлено тим, що мета відновлення втраченого судового провадження має бути пов`язана із захистом прав та інтересів заявника, а від самої мети відновлення може залежати обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягатимуть відновленню.

Виходячи із змісту норм ЦПК України, якими регулюється порядок відновлення втраченого провадження, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 488 ЦПК України, провадження у справі може бути відновлено повністю, чи частково. В ст. 491 ЦПК України зокрема зазначається, що заявник повинен в заяві вказати документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою. За змістом ст. 494 ЦПК України, в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Аналіз вказаних норм у їх сукупності та висновків, викладених в Узагальненні, дозволяє дійти висновку, що з метою захисту прав учасників судового провадження, з врахуванням встановлення тієї обставини, що судове провадження втрачене, тобто фактично передбачається відсутність можливості повного відтворення провадження в його первісному вигляді, суд на підставі зібраних матеріалів може прийняти рішення про часткове відновлення втраченого судового провадження з врахуванням мети його відновлення.

У зв`язку з цим, при вирішенні питання про достатність зібраних ним матеріалів для відновлення втраченого судового провадження, суду слід також керуватися метою з якою вирішується питання про відновлення судового провадження.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить відновити провадження у справі з тим, щоб отримати дублікат виконавчого листа.

За таких обставин, на думку суду, відновлення втраченого провадження хоч і має на меті найбільш точне та повне відтворення судового провадження, однак обсяг змісту відтворених документів повинен бути достатнім для можливості вирішення питання видачі дублікату виконавчого документу.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги копію свідоцтва про встановлення батьківства та свідоцтва про народження дитини, як такі, що були подані разом із позовною заявою про стягнення аліментів та стали підставою прийняття рішення від 17 грудня 2003 року по справі, виходячи з того, що рішення суду прийнято 17 грудня 2003 року, із змісту виконавчого документу, де повністю відтворена резолютивна частина рішення суду, видно, що аліменти стягуються з 3 грудня 2003 року, а свідоцтво про встановлення батьківства ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком дитини записаний ОСОБА_2 , - видані ІНФОРМАЦІЯ_3 (ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла станом на грудень 2003 року).

Крім того, суд зважає також на те, що вказані документи також підтверджують правовідносини, які стали предметом спору у справі, з огляду на норми законодавства, які діяли на час розгляду справи(ст. 80 КПШС України в редакції станом на грудень 2003 року).

Суд звертає увагу, що вказані у виконавчому листі відомості узгоджені із представленими суду свідоцтвом про встановлення батьківства, свідоцтвом про народження дитини, нормами діючого на грудень 2003 року сімейного законодавства, та підтверджують у втраченому провадженні номер справи, назву суду, який виніс рішення, відомості про сторони судового провадження, зміст резолютивної частини рішення суду, який повністю узгоджується із вищенаведеними нормами сімейного (ст. 80, 82, 84 КПШС України) та цивільного процесуального законодавства(217, 218 ЦПК України в редакції, яка діяла станом на грудень 2003 року), дані про дату подачі позовної заяви.

Вирішуючи питання про достатність вказаних матеріалів для розгляду питання про видачу виконавчого листа, суд виходить з того, що у тому становищі, в якому опинилася заявниця, вона була позбавлена можливості отримувати аліменти на утримання свого сина, а тому звертаючись до суду, надала усі можливі докази, які могла надати у цій ситуації.

Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Така позиція висловлена у Рішенні Європейського Суду по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10 травня 2001 року (, де також у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): "Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї Території».

Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені заявницею, та здобуті судом докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, доповнюють одне одного, та у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку, про те, що дійсно 17 грудня 2003 року Центрально - Міським районним судом м. Горлівки Донецької області був завершений розгляд цивільної справи № 2-14467/2003 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

За наведених обставин, беручі до уваги той факт, що зазначене рішення суду до теперішнього часу залишається невиконаним, метою звернення із заявою про відновлення судового провадження є отримання дублікату виконавчого листа, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для відновлення втраченого судового провадження по вказаній цивільній справі в частині документів та змісту резолютивної частини рішення суду, які на думку суду є достатніх для розгляду питання про отримання дублікату виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.488,493,494 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-14467/2003 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини частково та вважати встановленим, що під час розгляду справи судом досліджувалися свідоцтво про встановлення батьківства, серії НОМЕР_1 видане 08 серпня 2003 року Горлівським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 08 серпня 2003 року Горлівським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції, а також вважати встановленим зміст відновленої резолютивної частини рішення Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20 березня 2007 року:

Справа № 2-14467/2003

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2003 року

Центрально Міський районний суд м. Горлівки Донецької області

ВСТАНОВИВ:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1975 року народження, уродженця м. Горлівки Донецької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх доходів, але не менш ніж Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 03 грудня 2003 року до повноліття дитини.

Рішення набрало законної сили 17 грудня 2003 року.

Суддя:

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складений 08 травня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О. В. Ільяшевич