ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 687/379/19
Провадження № 22-ц/4820/943/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 687/379/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2020 року (суддя Демінська А.А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області про визнання права власності і зобов`язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 вказував, що в березні 2016 року він придбав міні-трактор Скаут GS- T24 Diaf 2016 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 для полегшення проведення обробітку землі. Позивач зазначає, що платіжний документ на міні-трактор втрачений і отримати його дублікат не має можливості, оскільки трактор придбаний через мережу «Інтернет» і зв`язок із продавцем відсутній. ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію цього майна та видачу відповідного документу, проте отримав відмову через відсутність пакету документів, що підтверджує його купівлю. Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просив суд визнати на ним право власності на міні-трактор Скаут GS- T24 Diaf 2016 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 та зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області зареєструвати вищевказаний трактор в передбаченому законом порядку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що викладені мотиви в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним фактам, що викладені у позовній заяві та доданих до неї доказам. ОСОБА_2 зазначає, що у зв`язку із відмовою зареєструвати та визнати за ним право власності на міні-трактор він обмежений в користуванні своїм майном. Крім того, через відсутність державної реєстрації у нього не має можливості їздити по дорогам загального призначення. Апелянт наголошує на тому, що документ, який б підтверджував придбання міні-трактора відсутній, а отримати його дублікат можливості не має, оскільки купівля була здійснення через мережу «Інтернет» і будь-якою інформацією про покупця він не володіє. Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Позивач ОСОБА_2 та представник Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасника справи та представника учасника справи.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 . І ці обставини підтверджуються довідкою про склад сім`ї від 05.03.2019 року № 1127 Чемеровецької селищної ради та паспортом позивача (а.с. 6, 14 - 15).

Актом від 26.11.2018 року, що складений в.о. старости с. Бережанка ОСОБА_3 , діловодом ОСОБА_4 , соціальним працівником ОСОБА_5 встановлено, що в господарстві позивача є міні-трактор Скаут GS- T24 Dif, 2016 року випуску та придбаний в 2016 році, номер двигуна НОМЕР_1 (а.с.10).

04.02.2019 року позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області з заявою про реєстрацію за ним міні-трактора Скаут GS- T24 Dif, 2016 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 для подальшого використання у цілях своєї сім`ї та для того, щоб мати змогу виїжджати на дороги загального користування та просив видати відповідний документ (а.с.11).

Як вбачається із листа Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області за вих. № 22/18-03/799 від 19.02.2019 відповідач повідомив заявника про необхідний перелік документів для проведення реєстрації трактора Скаут GS-T24 Dif, що мають бути додані до раніше поданої заяви (а.с. 12 - 13).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із безпідставності та недоведеності позовних вимог.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч .1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.

Посилання апелянта про підставність позову в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на міні-трактор на підставі ст. 392 ЦК України, відповідачем за яким є Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області є необґрунтованими.

Так, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позов в частині визнання права власності є безпідставним, адже Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області є неналежним відповідачем, оскільки виконує технічну функцію, яка полягає у відомчій реєстрації механізмів (міні трактора).

Також доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт не визнання відповідачем права власності ОСОБА_2 на міні-трактор Скаут GS-T24 Dif, адже відмовлено в його реєстрації не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено обов`язкову реєстрацію транспортного засобу при укладанні угоди щодо його придбання.

Згідно п. 3 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 08.07.2009 року №694 власники, крім суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 5 пункту 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в територіальному органі Держпродспоживслужби машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений територіальним органом Держпродспоживслужби у разі неможливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин.

Питання щодо можливості здійснення реєстрації міні-трактора роз`яснені позивачу листом Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області від 19.02.19 за № 22/18-03/799 (а.с.12-13).

І колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сам по собі факт звернення позивача з заявою про реєстрацію міні-трактору та відповідь на цю заяву, в якій роз`яснено підстави реєстрації спірного майна не дає підстав вважати, що зі сторони відповідача мала місце відмова у реєстрації цього трактора та, що відповідач не визнає або оспорює право власності позивача на нього.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 06 травня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай