КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про стягнення грошових коштів, списаних з карткового рахунку внаслідок несанкціонованої транзакції, та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів, списаних з карткового рахунку внаслідок несанкціонованої транзакції, та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2019 року вказану позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 38).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги, апелянт вказує, що він був позбавлений можливості отримати судову повістку про виклик у судове засідання, оскільки у будинку за місцем його проживання проводилася заміна поштових скриньок (а.с. 135).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 144).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.04.2020 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 155).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.05.2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не з`явився в судове засідання, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки в судові засідання, призначені на 20.03.2019 року та 12.09.2019 року, суд не сповістив.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Водночас, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не з`явився у судове засідання, призначене на 20.03.2019 року, хоча про час та місце розгляду справи був у встановленому законом порядку повідомлений, про що свідчить власноруч написана ним розписка (а.с. 101).

Про судове засідання, призначене на 12.09.2019 року, позивач повідомлявся судом шляхом надсилання рекомендованою кореспонденцією судової повістки на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві.

Однак, як вбачається, вказане поштове відправлення не було вручено позивачу та повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 119, 120).

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували, що позивач звертався до суду як з заявою про розгляд справи за його відсутністю, так і з заявою та/або листом про наявність певних обставин, які перешкоджають отримувати кореспонденцію за адресою проживання, вказаною у позовній заяві, матеріали справи не містять.

В свою чергу, п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки неявка належним чином повідомленого позивача у судове засідання, призначене на 12.09.2019 року, є повторною та без поважних на те причин.

При цьому, слід зазначити, що оскільки апелянт, долучаючи до апеляційної скарги довідку з ЖЕКу щодо зміни поштових скриньок за адресою проживання позивача в період з серпня по вересень 2019 року, тобто нові докази, які не були досліджені судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними в ній доказами, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Отже, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Водночас, слід наголосити, що залишення позову без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду з позовом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про стягнення грошових коштів, списаних з карткового рахунку внаслідок несанкціонованої транзакції, та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська