Провадження № 4-с/521/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

за участі секретаря судового засідання: Юраш К. Ю.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Трефль -Україна» суб`єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на дії державного виконавця Заліпаєва Юрія Валерійовича та начальника цього відділу Чубарева О.О. (боржник ОСОБА_2 ),

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась зі скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Трефль Україна», суб`єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області, на дії ОСОБА_3 та начальника цього відділу Чубарева О.О. (боржник ОСОБА_2 ).

В обгрунтування скарги скаржник вказала про таке.

09 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 1519/23029/2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми, у розмірі 127199,70 грн. та 23 жовтня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 1519/23036/2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 297947, 72 грн..

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Носенко С.Б., від 13 липня 2016 року, вказані виконавчі листи, виконавчий лист ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра банк» та ТОВ «Трефль-Україна» були зведені в одне виконавче провадження № 51906837.

08 жовтня 2019 року скаржник звернулася до державного виконавця із запитом про надання їй можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та надання інформації щодо учасника зведеного виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк», на який їй було надано за № 09.1-7124, від 08 листопада 2019 року, відповідь, підписану начальником цього відділу Чубаревим О.О., якою їй було відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи щодо виведеного виконавчого

провадження та отримання копії листа ПАТ «ДельтаБанк» про повернення виконавчого

провадження. З цієї відповіді вона також дізналася, що виконавче провадження щодо стягнення боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» виведено із спільного зведеного виконавчого провадження та

провадження по ньому закрито, а виконавчий лист повернуто стягувачу.

Зазначену відповідь скаржник отримала 11 листопада 2019 року, про що зробила відповідний запис в журналі реєстрації.

На думку скаржника, такими діями державний виконавець порушив її права, оскільки вивів зі зведеного виконавчого провадження виконавчий лист ПАТ «Дельта Банк», чим штучно створив умови за яких, на її думку, позбавив її, ОСОБА_1 можливості ознайомитися з повним змістом виконавчого провадження та, таким чином, спробував позбавити її можливості оскаржити закриття виконавчого провадження щодо ПАТ «Дельта Банк».

Також скаржник стверджувала, що державний виконавець своєю постановою про закриття провадження стосовно АТ «Дельта Банк» фактично заблокував виконання інших судових рішень на користь інших кредиторів і зробив неможливим оцінку та продаж арештованого майна.

На думку скаржниці, виведення виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» порушує її інтереси, як учасника зведеного виконавчого провадження, оскільки, в залежність від виконання виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» ставиться стягнення за виконавчими листами на користь ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року встановлено спосіб виконання судових рішень в межах об`єднаного виконавчого провадження, шляхом надання державному виконавцю дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 за умови врахування переважного права ПАТ «Дельта Банк», залишок суми підлягає розподілу між іншими кредиторами відповідно до черговості.

З урахуванням уточнень, скаржниця просила суд винести ухвалу, якою визнати дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Заліпаєва Ю.В. та керівника відділу Чубарева О.О. незаконними; зобов`язати державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Заліпаєва Ю.В. та керівника цього відділу Чубарева О.О. надати ОСОБА_1 . можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 42265496, щодо стягнення боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_2 (а.с.27-29)

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 12 березня 2020 року у своїх запереченнях на пояснення підтримала вимоги скарги та просила суд задовольнити у повному обсязі. (а. с 109)

Представник заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк» в особі ліквідатора, у судове засідання не з`явився, про дати судових засідань повідомлявся шляхом направлення судових повісток та ухвал (а. с. 58, 76), пояснень по суті справи не надав.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у судове засідання не з`явився. 10 лютого 2020 року надав до суду письмові пояснення із запереченнями проти скарги, якими вимоги скарги не визнав, просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що заінтересована особа діяла в межах чинного законодавства (а.с.77-78).

Заінтересована особа ПАТ КБ «Надра» та його представник, діючий за довіреністю № 194 від 27 грудня 2019 року у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, шляхом надсилання ухвал та судових повісток, про що свідчить розписка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 59, 108).

Крім того, представник подавав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 30 січня 2020р. в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було відмовлено.

Заінтересована особа ТОВ «Трефль - Україна» у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, шляхом надсилання ухвал та судових повісток, які повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресата. (а. с. 75, 105)

Боржник у виконавчому провадженні, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, шляхом надсилання ухвал та судових повісток, про що свідчить розписка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. (а. с. 106, 107)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що, відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За змістом п. 9 ч. 1 статті 39 зазначеного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи з положень статті 447, частини першої статті 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За результатами розгляду скарги, суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №1519/23029/2012 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 127199,70 грн.,

Також, 23 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/23036/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми, у розмірі 297947,72 грн. (а.с. 5, 6).

Крім того, 11 вересня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №1519/5868/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми, у розмірі 1651280,58 грн. (а. с. 7).

Також, судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Носенко С.Б., від 13 липня 2016 року, було прийнято до виконання зведене виконавче провадження №51906837, щодо стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 2111395 грн. 63 коп.. (а.с. 10, зв. б.)

Окрім того, встановлено, що 08 жовтня 2019 року, скаржник звернулася до виконавчої служби із запитом про надання їй можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та надання інформації щодо учасника зведеного виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 33), на який було надано за № 09.1-7124, від 08 листопада 2019 року, відповідь, підписану начальником цього відділу Чубаревим О.О., якою їй було відмовлено в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

Також, у цьому листі-відповіді, підписаній начальником цього відділу Чубаревим О.О., вказано, що виконавче провадження щодо стягнення боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» виведено із зведеного виконавчого провадження та закінчено в порядку п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а. с. 8, 35).

Представником суб`єкта оскарження, у своїх поясненнях до суду, на скаргу вказано, що, відповідно до наказу Міністерства юстиції України, від 09 жовтня 2019 року № 870, Головне територіальне управління юстиції в Одеській області ліквідовано, утворено Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яке є правонаступником Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Таким чином, відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) є правонаступником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. (а. с. 77, 78)

Також, згідно до пояснень на скаргу, поданих представником виконавчої служби: на подану скаржником заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 42265496, де стягувачем являється ПАТ «Дельта Банк», було надано вичерпну відповідь та роз`яснено, що виконавче провадження з виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів виведено зі складу зведеного та закінчено 04 листопада 2019 року в порядку п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а тому ОСОБА_1 , яка не являється стороною або учасником зазначеного виконавчого провадження, не має права доступу до матеріалів виконавчого провадження (а. с.78).

У зв`язку з цим, суд звертає увагу на те, що статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, згідно до частини першої вказаної статті (на яку посилається начальник відділу Чубарев О.О. та представник виконавчої служби у поясненнях на скаргу), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

12 березня 2020 року до суду надійшли заперечення на пояснення, у яких скаржник підтримала в повному обсязі подану нею скаргу, та зауважила, що вона, як сторона зведеного виконавчого провадження, має право знати причини виведення виконавчого провадження зі складу зведеного, а постанову про виведення отримати особисто. (а. с. 109, 110)

Окрім того, ОСОБА_1 заявила, що зі змісту інформації про виконавче провадження, станом на 26 лютого 2020 року виконавче провадження № 42265496, де стягувачем виступає ПАТ «Дельта Банк», відкрито (а. с. 113).

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в обов`язки виконавця входить: здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надання сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розгляд в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснення сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхніх прав та обов`язків. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно ч. 1 ст. 19 цього ж Закону, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Зі змісту ч.1 ст. 28 цього ж Закону, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника

Так, згідно до вказаної статті, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Також, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження.

Згідно пункту 11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця.

Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення.

Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право робити копії (фотокопії) з документів виконавчого провадження та виписки з них. Вилучення з матеріалів виконавчого провадження будь-яких документів не допускається.

Відповідно до п.16 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5, за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Згідно до інформації про виконавче провадження №42265496, від 26.02.2020 р. (а.с.113-115), стан виконавчого провадження: відкрито; назва виконавчої дії: виведення виконавчого проваджнння із зведеного; дата виконавчої дії:27.12.2019 року; старший державний виконавець Заліпаєв Юрій Валерійович, на підставі наказу Міністерства Юстиції України від 17.12.2019р. за № 4053/5, виконавче провадження підлягає передачі з ліквідованого до новоствореного відділу примусового

виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Постанова про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження (а.с.115).

Крім того, відповідно до тієї ж інформації про виконавче провадження №42265496, від 26.02.2020 р., старшим державним виконавцем Заліпаєвим Юрієм Валерійовичем 14.01.2020р. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження та Прийняття до виконання виконавчого провадження (виконавчого документа) (а.с.115).

Згідно до заяви, від 08.10.2019 року, скаржниця звернулась до Відділу примусового виконання рішень про надання їй для ознайомлення матеріалів ВП (а.с.33).

На вказану заяву, скаржниця отримала відмову, від 08.11.2019 року (а.с.35)

Доказів того, що після звернення 08.10.2019 року скаржниці до виконавчої служби, старшим державним виконавцем чи керівником цього відділу було ознайомлено ОСОБА_1 з матеріалами ВП, до суду не було надано.

Також, суд критично відноситься до заяви представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яке, як нею вказано, є правонаступником Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про те, що скаржником ( ОСОБА_1 ,) подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 42265496, де стягувачем являється ПАТ «Дельта Банк», на яку, як вона вважає, було надано вичерпну відповідь та роз`яснено, що виконавче провадження з виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів виведено зі складу зведеного та закінчено 04.11.2019 в порядку п.1 ч.І ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а тому, на її думку, в задоволенні скарги слід відмовити (а.с.77-78).

Крім того, суд звертає увагу учасників справи на те, що цим представником не надано жодного доказу на підтвердження свого пояснення до суду.

Так, представник посилається на те, що виконавче провадження з виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» закінчено 04.11.2019р., але ні копії постанови про закінчення, ні копій інших документів нею долучено своєчасно не було, як і не було суду для огляду представлено ні виконавчого провадження, ні копій документів цього виконавчого провадження, у зв`язку з чим суд неодноразово відкладав розгляд справи не зважаючи на скорочений термін розгляду справ даної категорії.

Проте, жодного доказу на підтвердження своїх заперечень виконавчою службою до суду так і не було надано.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що вищенаведе, заявлене представником Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), спростовується і постановами старшого державного виконавця Заліпаєва Ю.В. за виконавчим провадженням № 42265496, від 27.12.2019р. та від 14.01.2020р.(а.с.117-118).

Тобто, не зважаючи на заяву представника виконавчої служби про те, що виконавче провадження № 42265496 було закінчено виконавцем ще 04.11.2019р., ним за цим виконавчим провадженнм виносились постанови 27.12.2019р. та від 14.01.2020р. (а.с.117-118).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 1, 2, 18, 39, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Трефль -Україна» суб`єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на дії державного виконавця Заліпаєва Юрія Валерійовича та начальника цього відділу Чубарева О.О. (боржник ОСОБА_2 ), задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заліпаєва Ю.В. та начальника цього відділу Чубарева О.О. щодо ненадання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_1 та ПАТ«Дельта Банк», неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Заліпаєва Ю.В. та начальника цього відділу Чубарева О.О. надати ОСОБА_1 можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження № 42265496, про стягнення боргу з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк».

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 353-354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук