Ухвала

04 травня 2020 року

м. Київ

справа № 756/11896/17

провадження № 61-6808ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бенько Ігор Валерійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що тратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що тратила право користування житловим приміщенням.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

У іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 756/11551/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІХТ ІНВЕСТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Т. В., Публічне акціонерне товариство «БГ Банк», про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бенько І. В., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (провадження № 61-386926св18), від 12 грудня 2018 року у справі № 645/331/17 (провадження № 61-3429зпв18), від 11 вересня 2019 року у справі № 766/9344/18-ц (провадження № 61-10853св19), від 26 вересня 2019 року у справі № 303/253/15-ц (провадження № 61-31924св18), від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бенько І. В., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини першої та пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що тратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бенько Ігор Валерійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Витребувати із Київського апеляційного суду цивільну справу № 756/11896/17.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 08 червня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець