Справа № 153/65/20
Провадження № 22-ц/801/1147/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач :Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 травня 2020 рокуСправа № 153/65/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської районної державної лікарні ветеринарної медицини, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 153/65/20 з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2020 року.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справі № 761/11472/15-ц, у постанові від 28 листопада 2018 року позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Вимога про відшкодування моральної шкоди не є вимогою про стягнення заробітної плати чи поновлення на роботі.

Оскільки ОСОБА_1 не надано доказів, що він належить до категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору незалежно від виду позову, то за подання апеляційної скарги на рішення суду у справі за позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди повинен бути сплачений судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону №3674VI розмір судового збору із апеляційних скарг на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно із ч.1, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня становить 2102 гривні.

З урахуванням ціни позову - 18360 грн та предмета апеляційного оскарження, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 1261,2 грн (840,8 грн х 150%).

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме сплатити судовий збір в розмірі 1261,2 грн на зазначені нижче реквізити, та надати суду оригінал платіжного документа.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: Отримувач коштів: УК у м.Вінниці /отг м.Вінниця/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38054707, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0002856 , Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. 185, ч.1 ст. 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 березня 2020 року залишити без руху, про що повідомити скаржника і надати строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Суддя І.В. Міхасішин