Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2020 Справа №607/10483/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач не приймає жодної участі у матеріальному утриманні доньки, не виконує батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню доньки. Крім того, підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року, відповідач не сплачує аліментів. Зазначила, що з часу ухвалення даного судового рішення, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшувався, сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини. Позивач не має можливості самостійно надати своїй дитині належне матеріальне утримання, а тому, просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 09 серпня 2011 року, визначивши його в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, від них в суд надійшов лист із клопотанням про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок органу опіки та піклування підтримують.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопілсьької області від 06 грудня 2018 року.

У даному шлюбі народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії І-ЕД , видане 06 липня 2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області).

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає із позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її вихованні та утриманні (Довідка №2066 від 16.07.2019 р., видана ГТОВ «Мрія»).

Згідно інформації, викладеній у характеристиці, наданої Тернопільською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №17 ім. В.Вихруща з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 навчається у 2-А класі. Мати ОСОБА_1 систематично відвідує школу, цікавиться навчанням і вихованням дочки. Постійно відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, жодного разу не був у школі від початку навчання дочки.

Згідно Довідки №184, виданої 12.03.2019 р. Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації, разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько ОСОБА_2 разом з ними не проживав, не проживає, участі у вихованні дочки не приймає.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про її духовний, моральний та фізичний розвиток, неповнолітня донька знаходиться на утриманні та вихованні матері.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх

повноліття...».

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення батьких прав відповідача є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів суд зазначає наступне

Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року визначено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення із 04.07.2011 року.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Як вбачається із Довідки про неотримання аліментів №1191/16.2-77 від 11.03.2019 р. Алчевським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, згідно якої ОСОБА_1 не отримувала аліменти у період із 01.08.2018 р. по 01.02.2019 р. згідно з виконавчим листом №2-2251, який видано 09.08.2011 року Алчевським міським судом Луганської області.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, враховуючи те, що встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини в у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини, а тому є підставою для зміни розміру аліментів. Суд на підставі ст. 182 СК України, із врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.01.2020 року становить 2 218 грн., вважає, що із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , слід стягувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ), аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити, з дня набрання чинності рішення суду, стягнення із ОСОБА_2 на

користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його (заробітку) доходу, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Строки апеляційного оскарження обчислюються після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне судове рішення складено 30 квітня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан