Справа № 265/2776/20
Провадження № 6/265/82/20
У Х В А Л А

06 травня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про виділення частки з майна боржника в натурі для звернення стягнення на неї,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бєлова М.Є. звернулася до суду з поданням про виділення частки з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) із спільного майна (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ) в натурі для звернення стягнення на неї.

В обґрунтування подання посилається на те, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконання у відділі перебувають виконавчий напис № 14628, виданий 24.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чулковським В.А про стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 500424931 від 25 жовтня 2013 року боржником за яким є ОСОБА_1 . Сума заборгованості складає 86754,23 гривень; виконавчий лист № 265/8288/17, виданий 22.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 9665 доларів 45 центів США; постанова № 729, видана 10.04.2019 року Адміністративною комісією Маріупольської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 2720 гривень; виконавчий лист № 265/8288/17, виданий 22.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат з оплати судового збору у розмірі 2916,29 гривень.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. На все рухоме, нерухоме майно боржника накладено арешт для забезпечення виконання рішення суду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: 1/2 частка нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 будинку за адресою АДРЕСА_4 .

Посилаючись на ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» просить суд виділити частку з майна боржника ОСОБА_1 із спільного майна нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , в натурі для звернення стягнення на неї.

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бєлова М.Є., стягувач ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 , які повідомлені про день та час розгляду подання до судового засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, що зазначено в ч.2 ст. 443 ЦПК України, тому суд розглянув подання старшого виконавця за їх відсутності.

Суд дослідивши матеріали подання дійшов наступного.

Судом встановлено, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконання у відділі перебувають виконавчий напис № 14628, виданий 24.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чулковським В.А про стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла по кредитному договору № 500424931 від 25 жовтня 2013 року боржником за яким є ОСОБА_1 . Сума заборгованості складає 86754,23 гривень; виконавчий лист № 265/8288/17, виданий 22.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 9665 доларів 45 центів США; постанова № 729, видана 10.04.2019 року Адміністративною комісією Маріупольської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 2720 гривень; виконавчий лист № 265/8288/17, виданий 22.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат з оплати судового збору у розмірі 2916,29 гривень.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. На все рухоме , нерухоме майно боржника накладено арешт для забезпечення виконання рішення суду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: 1/2 частка нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_5 / АДРЕСА_6 будинку за адресою АДРЕСА_4 .

В ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Умови виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності визначені в ст.364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Суд наголошує, що державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 належить 1/2 частка нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

З аналізу вищенаведених норм права суд дійшов висновку, що подання державного виконавця не має правового підґрунтя, оскільки в компетенцію суду при вирішенні подання державного виконавця про визначенні частки майна боржника, яким він володіє з іншими особами, не входить вирішення питання про виділ частки майна боржника із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Вирішення питання про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в натурі може бути ініційовано співвласником майна, а не державним виконавцем на стадії виконання судового рішення, в компетенцію якого входить звернення до суду з подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а не про виділ частки із спільного майна в натурі, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні даного подання.

Крім того суд не може визначати частку майна боржника у майні, яким він вільно володіє спільно з іншими особами, яка вже визначена, а саме в даному випадку 1/2 частка майна боржниці у виді нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що зазначає державний виконавець у своєму подані, що є також підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст.443, 353 ЦПК суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про виділення частки з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) із спільного майна (нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ) в натурі для звернення стягнення на неї, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, яка була постановлена під час дії карантину, набуде чинності лише після закінчення строку карантину, та після закінчення строку на апеляційне оскарження, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення карантину.

Повний текст ухвали складено 12.05.2020 року.

Суддя О.О. Костромітіна