Єдиний номер справи 476/135/20
Провадження 22-ц812/828/20 Головуючий по 1 інстанції Чернякова Н.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: прокурора Цвікілевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020р.

за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження, витребування земельної ділянки,

встановила:

У лютому 2020р. заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 пред`явив в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області позов до Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження, витребування земельної ділянки.

Позивач зазначав, що розпорядження голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області №755-р від 24 грудня 2012р. про затвердження проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності з наданням у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства в межах території Калинівської сільської ради суперечить положенням ст.ст.116,118,121 ЗК, оскільки ОСОБА_3 раніше використав право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для даного виду використання в межах Веснянської сільської ради.

В подальшому ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2014р. відчужив земельну ділянку ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що вказане розпорядження є незаконним, а відповідач придбав земельну ділянку у особи, яка не мала право на її отримання і відчуження, позивач просив про задоволення позову.

Одночасно з позовом прокурором подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, а також шляхом заборони відповідачу вчиняти із спірною земельною ділянкою дій спрямованих на зміну її цільового призначення, поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020р. заяву про забезпечення позову задоволено. Постановлено накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:000:0618, розташовану в межах території Калинівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками). Заборонено ОСОБА_2 вчиняти із спірною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність ухвали суду, порушив питання про її скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Прокурор, у відзиві на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 2 грудня 2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначеним положенням Закону та роз`ясненням ухвала суду відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор заявив вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження, витребування земельної ділянки мотивуючи це очевидним порушенням земельного законодавства .

В заяві про забезпечення позову прокурор зазначав, що спірна земельна ділянка після передачі її у власність першому набувачу в подальшому була ним відчужена за договором купівлі-продажу. А тому існує реальна можливість для їх подальшого відчуження, що у свою чергу утруднить виконання рішення суду при задоволенні позову.

Пересвідчившись у наявності реального спору пов`язаного з правом на земельну ділянку, а також врахувавши те, що невжиття заходів забезпечення позову з огляду на наявність об`єктивних даних, які свідчать про можливість її відчуження і як наслідок ускладнень в майбутньому для виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Негативним наслідком неналежного забезпечення позову про витребування земельної ділянки є можливість її реалізації під час вирішення спору, що призведе до затягування розгляду справи, оскільки виникає необхідність залучати до участі у справі нових власників та пред`являти додаткові позовні вимоги.

Між обраним способом забезпечення позову і предметом спору наявний правовий зв`язок, що у достатній мірі унеможливить зміну власників спірної земельної ділянки до моменту закінчення розгляду справи. А це у свою чергу у повній мірі буде відповідати меті забезпечення позову, гарантуванню виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Аргументи в апеляційній скарзі щодо правомірності набуття спірної земельної ділянки підтверджують наявність спору про право, але оцінка пов`язаних з ним обставин є завданням розгляду справи по суті. У зв`язку з чим висловлювання з цього приводу на даній стадії є передчасними і відповідно не можуть бути враховані під час перевірки законності ухвали про забезпечення позову.

Оскільки суд постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів у випадках, передбачених ст.389 ЦПК з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 06 травня 2020 року.

Головуючий:

Судді: