Справа № 464/793/20
пр.№ 2/464/649/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/793/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 24 липня 2009 року, покликаючись на припинення сімейних стосунків.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за останнім відомим місцем реєстрації). Оскільки судом не встановлено зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, а тому таку повідомлялося через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

У зв`язку із вичерпанням всіх передбачених законом можливих способів повідомлення відповідачки, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 33 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). Неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Отже можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Позивач у позові покликається, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюб між ними існує формально, шлюбні відносини припинені. Як подружжя не живуть, спільного господарства не ведуть, з 2012 року проживають окремо, не спілкуються, місце проживання/перебування відповідачки невідоме. Проживає з іншою жінкою, я кою має намір створити сім`ю. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Строк для примирення просить не надавати.

Отже наведені обставини свідчать, що вільної згоди між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, а шлюб існує формально. Підстав сумніватися у волевиявленні позивача немає. Шлюб слід розірвати, задоволивши вимоги позивача. При цьому суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідачки.

Судові витрати

Розподіляючи судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення 840,80 гривень судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 33.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, який продовжується на строк дії карантину. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрацїі: АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 07 травня 2020 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко