Постанова

Іменем України

08 травня 2020 року

м. Київ

справа № 530/1655/16-ц

провадження № 61-18182св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Агроекологія»,

третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія»

на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія», підприємство)

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15 січня

2008 року, укладеного між сторонами. Вимоги обґрунтовував тим, що він

не підписував указаний договір, а підпис, який міститься в оскаржуваному договорі, належить не йому.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 вересня

2018 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до ПП «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ПП «Агроекологія» на постанову апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив із того, що недоліки апеляційної скарги у строки, передбачені ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, усунуті не були у зв`язку з небажанням як заявника, так і його представника Мельникова Д. О. отримувати кореспонденцію,

яка надходить на адресу підприємства, хоча апеляційним судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення заявника та його представника

про залишення апеляційної скарги ПП «Агроекологія» без руху.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у жовтні 2019 року,

ПП «Агроекологія», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 24 вересня 2019 року скасувати й направити справу на новий розгляд

до апеляційного суду.

В обґрунтування касаційної скарги заявник вказує, що ухвалу апеляційного суду про залишення поданої підприємством апеляційної скарги без руху

ПП «Агроекологія» не отримувало, у порушення пунктів 14, 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) апеляційним судом не вручено заявнику відповідну ухвалу у паперовій формі, посилаючись при цьому на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 530/1655/16-ц.

Також, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену

у постанові від 12 грудня 2018 року у справі 752/11896/17-ц, та позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, ПП «Агроекологія вказує, що повернута повістка

із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» не є належним способом повідомлення сторони про розгляд справи, тобто не можна вважати, що підприємство було належним чином повідомлене про залишення апеляційної скарги без руху, враховуючи, що надіслана судом кореспонденція (копії ухвал про залишення без руху) повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзивів на касаційну скаргу ПП «Агроекологія» до Верховного Суду

не надходило.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2010 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 755/15345/17-ц із Тульчинського районного суду Вінницької області.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами встановлено, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньковскому районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ПП «Агроекологія» на постанову апеляційного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року.

Не погодившись із позицією суду першої інстанції, ухвалу в апеляційному порядку оскаржило ПП «Агроекологія».

Під час вирішення питання про відповідність апеляційної скарги нормам цивільного процесуального законодавства, апеляційним судом було встановлено, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано ПП «Агроекологія» строк для усунення недоліків.

Копію зазначеної ухвали 23 травня 2019 року апеляційним судом направлено на адресу ПП «Агроекологія».

Однак, вказана ухвала 03 липня 2019 року повернулась до апеляційного суду з відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення «повернуто за терміном зберігання».

Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі представник ПП «Агроекологія», крім поштової адреси підприємства, зазначив електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08 липня 2019 року Полтавським апеляційним судом повторно направлено на поштову адресу ПП «Агроекологія» та на зазначену представником підприємства Мельниковим Д. О. в апеляційній скарзі електронну адресу копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року про залишення без руху ПП «Агроекологія».

14 серпня 2019 року направлена повторно копія ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року повернулася із зазначенням причин невручення «за терміном зберігання».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення,

які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року здійснюється Верховним Судом за правилами ЦПК України в редакції Закону

від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги ПП «Агроекологія», а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню

не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи

в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального

чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,

про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись положеннями вказаних норм цивільного процесуального закону, виходячи з того, що недоліки апеляційної скарги у строки, передбачені ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 травня 2019 року, усунуті не були, апеляційний суд дійшов висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ПП «Агроекологія».

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду виходячи з такого.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ПП «Агроекологія» зобов`язане було самостійно виконати вимоги пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України і сплатити судовий збір.

В апеляційній скарзі, на виконання вимог пункту 2 частини другої статті 356 ЦПК України, з метою забезпечення можливості листування із судом та отримання процесуальних документів, представник заявника, крім іншого, вказав адресу електронної пошти, на яку апеляційний суд і направив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху одночасно з повторним надісланням копії такої ухвали за адресою місцезнаходження заявника.

Апеляційний суд вчинив усі можливі процесуальні дії, передбачені процесуальним законом, неодноразово направивши на адресу ПП «Агроекологія» копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення заявника та його представника про вчинення ним відповідної процесуальної дії.

Слід також зазначити, що сторони, зокрема особа, яка подала апеляційну скаргу, в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня

2008 року у справі «Пономарьов проти України»), тоді як ПП «Агроекологія», обґрунтовуючи касаційну скаргу, не наводить причин, чому, звернувшись у травні 2019 року до апеляційного суду з апеляційною скаргою, протягом чотирьох місяців, до вересня 2019 року, коли апеляційну скаргу було визнано неподаною, не цікавилось станом розгляду цієї апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом пунктів

14, 15 Перехідних положень ЦПК України у зв`язку з визнанням апеляційної скарги неподаною та її поверненням через невиконання вимог ухвали про усунення недоліків, у той час як заявнику не було апеляційним судом вручено копію відповідної ухвали в паперовій формі, а лише надіслано таку ухвалу на адресу вказаної у скарзі електронної пошти, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду, оскільки апеляційним судом було дотримано положень процесуального закону та вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення заявника.

Посилання заявника на позицію Верховного Суду, викладену у постанові

від 27 березня 2019 року у справі № 530/1655/16-ц, також не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки свою позицію Верховний Суд висловив за інших обставин, підтримавши висновки апеляційного суду щодо повернення апеляційної скарги, поданої в електронній формі, однак без накладення електронного цифрового підпису, з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Доводи ПП «Агроекологія» про те, що повернення копії ухвали від 21 травня

2019 року про залишення апеляційної скарги без руху із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» не давало апеляційному суду підстав вважати, що заявника було належним чином повідомлено про вчинення відповідної процесуальної дії, а відтак і визнавати апеляційну скаргу неподаною, підкріплені посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену

у постанові від 12 грудня 2018 року у справі 752/11896/17-ц, та позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, не береться колегією суддів до уваги, оскільки висновки, яких дійшла Велика Палата Верховного Суду, а також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у вказаних вище постановах не підлягають застосуванню у цьому випадку, оскільки стосуються виключно неможливості визнання належним способом повідомлення сторони про розгляд справи повернення повістки із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання», зокрема у разі повернення з такою ж відміткою раніше надісланих процесуальних документів, як то ухвали про відкриття провадження у справі тощо.

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення

є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється

та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції,

а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи

у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» залишити

без задоволення.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишити

без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська